Справа № 486/908/24
Провадження № 2/486/162/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
22 червня 2026 року м. Південноукраїнськ
Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі: 
головуючого судді Волощук О.О.,
за участю секретаря судового засідання Гайдук А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору обміну нерухомості дійсним,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору обміну нерухомості дійсним.
Позов обґрунтований тим, що 12.04.2000 року позивачі, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , яка також виступала законним представником неповнолітньої (на той час) ОСОБА_3 , 1990 року народження, на підставі рішення Органу опіки та піклування м. Южноукраїнська Миколаївської області, виданого 05.04.2000 року за №69, та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 уклали договір обміну нерухомості, який був зареєстрований Южноукраїнською філією Товарної біржі «Українська» за реєстраційним №49718 та нотаріально не посвідчувався. За умовами вказаного договору позивачі здійснили обмін квартири АДРЕСА_1 , яка належала їм на праві власності, на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала на праві власності відповідачам. 
08.05.2000 року придбана позивачами квартира була зареєстрована в Южноукраїнському БТІ за ними - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної власності - по 1/3 частці за кожним на підставі Договору обміну нерухомості, посвідченого Южноукраїнською філією ТБ «Українська», та записане в реєстрову книгу №12 стор. 111 за реєстровим №35. Нещодавно позивачі дізналися, про те, що вищевказаний договір обміну нерухомості є недійсним, оскільки він не був посвідчений нотаріусом. Вирішити питання про нотаріальне посвідчення договору обміну нерухомості від 12.04.2000 р. на цей час не вбачається можливим у зв?язку з тим, що біржовий договір вже зареєстрований в бюро технічної інвентаризації. За вказаних обставин позивачі позбавлені можливості розпоряджатися належним ним майном, тому звернулися до суду з цим позовом.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2024 дану справу розподілено судді Савіну О.І.
Ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального провадження.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено 19.02.2026 року та передано судді Волощук О.О.
Ухвалою суду від 20.03.2026 року справу прийнято до провадження та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 21.05.2026 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.
Позивачі та їхній представник в судове засідання не з`явилися, представник позивачів надала суду письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі, зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили, відзиви до суду не направили.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК Украі?ни учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Приймаючи до уваги зазначені обставини, суд вважає за можливе відповідно до п.п.1-4 ч.1 ст. 280 ЦПК України розглянути справу в заочному судовому засіданні та ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України проводити засідання без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 12.04.2000 року в Южноукраїнській філії Товарної біржі «Українська» укладено та зареєстровано за №49718 договір обміну нерухомості між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах якої діяла законний представник ОСОБА_1 , - з однієї сторони та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - з другої сторони. Згідно вищевказаного договору ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 здійснили обмін квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві власності, на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала на праві власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . 
Відповідно до п. 1 договору право власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 підтверджувалося свідоцтвом про право на власність на житло № НОМЕР_1 , виданим Відділом приватизації житла по ЮУАЕС м.Южноукраїнська від 10.12.1997, і зареєстрованим Южноукраїнським БТІ в реєстраційній книзі 12стор.105 під реєстраційним номером 35.
Згідно з п. 2 договору право власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_2 підтверджувалося свідоцтвом про право на власність на житло № НОМЕР_2 , виданим Відділом приватизації житла по ЮУАЕС м.Южноукраїнська від 20.03.1997, і зареєстрованим Южноукраїнським БТІ в реєстраційній книзі 12стор.100 під реєстраційним номером 35.
Вартість квартири АДРЕСА_3 , яка є власністю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 складає 25552,26 грн. (абз. 2 п.1 договору).
Вартість квартири АДРЕСА_4 , яка є власністю ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 складає 26560,48 грн. (абз. 2 п.2 договору).
Згідно з п.3 договору при обміні право власності переходить без доплат.
Договір складений відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на Товарній біржі «Українська», реєстраційний №49718 /а.с.5/.
Нотаріально договір сторони не посвідчували, ухилившись від цього.
Згідно реєстраційного посвідчення від 08.05.2000, Южноукраїнське БТІ посвідчила, що квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_1 – 1/3, ОСОБА_2 – 1/3, ОСОБА_3 – 1/3 на праві приватної власності на підставі Договору обміну нерухомості, посвідченого Южноукраїнською філією ТБ «Українська» та записана в реєстрову книгу №12стор.111 за реєстровим №35 /а.с.6/.
В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , що знаходиться у власності ОСОБА_1 /а.с.7-8/.
Згідно з довідкою про склад сім`ї та реєстрацію станом на 09.05.2024, виданою ЦНАП м. Южноукраїнська, за адресою: АДРЕСА_5 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 була зареєстрована з 19.05.2000 тазанялася з реєстрації 26.02.2018 /а.с.25/.
Відповідно до інформаційної довідки №473732495 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_6 відомості станом на 22.04.2026 відсутні /а.с.173/.
Разом з тим, всі істотні умови договору обміну нерухомості були виконані, а саме: сторони здійснили обмін квартирами узгодивши їх вартість та узгодивши, що обмін без доплат, передавши одна одній нерухоме майно, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 придбали право власності на квартиру АДРЕСА_2 , а ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 придбали право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Водночас, нотаріальне посвідчення договору на час розгляду справи неможливе. 
Згідно з рішенням Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 20.10.2022 № 1128 «Про перейменування вулиць, бульварів, провулків населених пунктів Южноукраїнської міської територіальної громади» назву «вул. Дружби народів» перейменовано на «вул. Європейська».
Постановою Верховної Ради України № 4007-IX від 09.10.2024 місто Южноукраїнськ Вознесенського району Миколаївської області на місто Південноукраїнськ.
Ст. 9 Житлового Кодексу України (чинного на час виникнення правовідносин) вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах.
При укладенні договору сторони угоди узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобов`язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна).
З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов`язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною.
Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.
В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
В п. 4 постанови від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами) Пленум Верховного Суду України зазначив, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.
Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що спірний договір підлягає визнанню дійсним.
Керуючись статтями 12-13, 258-259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору обміну нерухомості дійсним задовольнити.
Визнати дійсним договір обміну нерухомості від 12.04.2000 року, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , яка також виступала законним представником неповнолітньої ОСОБА_3 на підставі рішення Органу опіки та піклування м.Южноукраїнська Миколаївської області, виданого 05.04.2000 рокуза №69, та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , зареєстрований 12.04.2000 року Южноукраїнською філією Товарної біржі «Українська» за реєстраційним №49718, відповідно до умов якого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набули прав власності на квартиру АДРЕСА_2 в рівних долях – по 1/3 частці кожний.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя          О.О. Волощук