ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/4059/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Дмитрука В.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом поданим адвокатом Притулюка Дениса Олександровича до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі – в/ч НОМЕР_1 , відповідач) з наступними позовними вимогами:
1) визнати протиправною бездіяльність щодо непроведення нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 грн пропорційно дням стаціонарного лікування за періоди 17.01.2025-07.02.2025, 05.06.2025-26.06.2025, 15.07.2025-08.08.2025, 22.08.2025-15.09.2025, 26.09.2025-20.10.2025, 06.11.2025-27.11.2025, 09.12.2025-08.01.2026;
2) зобов`язати здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 грн пропорційно дням стаціонарного лікування за періоди 17.01.2025-07.02.2025, 05.06.2025-26.06.2025, 15.07.2025-08.08.2025, 22.08.2025-15.09.2025, 26.09.2025-20.10.2025, 06.11.2025-27.11.2025, 09.12.2025-08.01.2026.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що порушено право позивача на отримання додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
22.04.2026 на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача, де в обґрунтування заперечень на позовну заяву зазначає, що спірні періоди (з 17.01.2025 по 08.01.2026) стосуються перебування позивача у КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька».
Відповідно до довідки ВЛК №1119/с від 17.12.2025, виданої ДУ «ТМО МВС України по Волинській області», щодо позивача встановлено два окремих діагнози з різним формулюванням причинного зв`язку: 1. Наслідки вогнепального осколкового поранення м`яких тканин — Травма (поранення), ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. 2. Посттравматичний стресовий розлад (ПТСР) — Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. 
Оскільки ВЛК офіційно визначила стан позивача (ПТСР) саме як захворювання, відповідач позбавлений законних підстав для застосування норм Постанови №168 щодо виплати 100 000 грн, які передбачені виключно для випадків лікування поранень (травм).
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 08.07.2020 по 19.02.2026 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. 
Відповідно до форми 100 від 21.11.2024 ОСОБА_1 отримав поранення. Діагноз: ВТ (15.11.24), ВОСП с/з правого передпліччя, ВОСП н/з правої гомілки. 
Відповідно до довідки про обставини травми від 29.11.2024 №50/41/14-80 встановлено, що ОСОБА_1 15.11.2024 отримав: ВТ (15.11.2024). ВОСП середньої третини правого передпліччя. ВОСП нижньої третини правої гомілки.
У зв`язку із отриманим пораненням ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування згідно з: 
- випискою №27991 КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (з 21.11.2024 по 22.11.2024);
- випискою №24/2148 ДУ «ТМО МВС України у Запорізькій області» (з 22.11.2024 по 18.12.2024);
- випискою №24/1470 ДУ «ТМО МВС України у Волинській області (з 19.12.2024 по 01.01.2025);
- випискою №89-25 КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» (з 01.01.2025 по 06.01.2025);
- випискою №25/0023 ДУ «ТМО МВС України у Волинській області (з 06.01.2025 по 16.01.2025).
Надалі ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради: 
- згідно з випискою №564 (з 17.01.2025 по 07.02.2025). Встановлено діагноз: Розлад адаптації у вигляді астено-невротичної реакції на стрес. F-43.22;
- згідно з випискою №6137 (з 05.06.2025 по 26.06.2025). Встановлено діагноз: F.43.2 Розлад адаптації у вигляді астено-невротичної реакції на стрес;
- згідно з випискою №7343 (з 15.07.2025 по 08.08.2025). Встановлено діагноз: F.43.2 Розлад адаптації у вигляді астено-невротичної реакції на стрес;
- згідно з випискою №8459 (з 22.08.2025 по 15.09.2025). Встановлено діагноз: F.43.2 Розлад адаптації у вигляді астено-невротичної реакції на стрес;
- згідно з випискою №9442 (з 26.09.2025 по 20.10.2025). Встановлено діагноз: F.43.1 Посттравматичний стресовий розлад, тривожний варіант з частими декомпенсаціями хворобливих проявів, тривалий перебіг;
- згідно з випискою №10613 (з 06.11.2025 по 27.11.2025). Встановлено діагноз: F.43.1 Посттравматичний стресовий розлад, тривожний варіант з частими декомпенсаціями хворобливих проявів, тривалий перебіг;
- згідно з випискою №11603 (з 09.12.2025 по 08.01.2026). Встановлено діагноз: F.43.1 Посттравматичний стресовий розлад, тривожний варіант з частими декомпенсаціями хворобливих проявів, тривалий перебіг.
Відповідно до довідки №1119/с медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Волинській області проведено медичний огляд у медичній (військово-лікарській) комісії у ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» 17.12.2025 та встановлено діагноз: Наслідки перенесеної вибухової травми (15.11.2024): вогнепального осколкового сліпого поранення м`яких тканин правого передпліччя, правої гомілки; після операцій: (15.11.2024) ПХО ран; (21.11.2024) ВXО ран; (04.12.2024) ВХО ран правої гомілки; (23.12.2024) видалення стороннього тіла з передпліччя; (02.01.2025) видалення стороннього тіла металевої щільності з правої гомілки у вигляді зміцнілих рубців шкіри правого передпліччя, правої гомілки без порушення функції суглобів. Травма (поранення), ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. 
Посттравматичний стресовий розлад, тривожний варіант з помірно вираженою симптоматикою та стабільним типом перебігу, тривалий перебіг. Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.
Представник позивача звернулася до відповідача із заявою, у якій просила нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за періоди 21.11.2024-07.02.2025, 05.06.2025-26.06.2025, 15.07.2025-08.08.2025, 22.08.2025-15.09.2025, 26.09.2025-20.10.2025, 06.11.2025-27.11.2025, 09.12.2025-08.01.2026 суму додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 тис. грн. пропорційно дням стаціонарного лікування.
У відповідь листом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 05.03.2026 №50/141/12-С-26-Аз відповідач повідомив, що солдат ОСОБА_1 отримував додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період перебування та стаціонарному лікуванні з 21.11.2024 по 22.11.2024, з 22.11.2024 по 18.12.2024, з 19.12.2024 по 01.01.2025, з 01.01.2025 по 06.01.2025 та з 06.01.2025 по 16.01.2025. За решту вказаних у запиті періодів, даний військовослужбовець перебував на стаціонарному лікуванні у Волинській обласній психіатричній лікарні, де лікував захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, а не поранення (контузію, травму чи каліцтво), що прямо передбачено вимогами ПКМУ № 168. Як наслідок, на даний момент відсутні правові підстави для нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої вимогами вищевказаної постанови.
Вважаючи дії вч 1141 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України від 20.12.1991 №2011-ХІІ “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі - Закон №2011-ХІІ).
Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно із пункту 2 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (пункт 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ).
Відповідно до статті 9-2 Закону №2011-ХІІ (доповнено Законом України від 28.06.2023 №3161-IX “Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану”) під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.
На виконання Указу Президента України від 24.02.2022 №64 “Про введення воєнного стану в Україні” та Указу Президента України від 24.02.2022 №69 “Про загальну мобілізацію” Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168.
Пунктом 1-1 Постанови №168 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 №836, зі змінами на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац перший пункту 1-2 Постанови №168).
Абзацами третім, четвертим пункту 1-2 Постанови №168 також установлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 №745/32197; далі - Порядок №260, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Розділом XXXIV Порядку №260 (доповнено наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44) унормовано порядок виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з Постановою №168.
Згідно з пунктом 12 розділу XXXIV Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі – Положення №402), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Відповідно до пункту 13 розділу XXXIV Порядку № 260 військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.
Отже, встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000,00 грн є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану. Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України. До наказу про виплату збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди включаються військовослужбовці: 1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, 2) які перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Норми Постанови №168, Порядку №260 визначають підставою для виплати додаткової винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я отримання одних із таких чотирьох проявів негативного впливу на організм військовослужбовця: поранення; контузія; травма; каліцтво. Умовами, необхідними для виплати збільшеної до 100000,00 грн винагороди є: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, внаслідок такого поранення (контузії, травми, каліцтва). Для виплати додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні або отримання поранення лише тяжкого ступеню. При цьому підставою для включення військовослужбовця до наказу командира про виплату додаткової винагороди є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини.
Відповідно до довідки №1119/с медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Волинській області проведено медичний огляд у медичній (військово-лікарській) комісії у ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» 17.12.2025 та встановлено діагноз: Наслідки перенесеної вибухової травми (15.11.2024): вогнепального осколкового сліпого поранення м`яких тканин правого передпліччя, правої гомілки; після операцій: (15.11.2024) ПХО ран; (21.11.2024) ВXО ран; (04.12.2024) ВХО ран правої гомілки; (23.12.2024) видалення стороннього тіла з передпліччя; (02.01.2025) видалення стороннього тіла металевої щільності з правої гомілки у вигляді зміцнілих рубців шкіри правого передпліччя, правої гомілки без порушення функції суглобів. Травма (поранення), ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. 
Посттравматичний стресовий розлад, тривожний варіант з помірно вираженою симптоматикою та стабільним типом перебігу, тривалий перебіг. Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.
Цією довідкою за результатами медичного огляду позивача установлено причинно-наслідковий зв`язок “Захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби ” 
Згідно з підпунктом “а” пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення №402 (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: 
«Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України».
Згідно з підпунктом “д” пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення №402 “Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини”, приймається, зокрема, якщо таке захворювання якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби».
Відповідно до підпункту “є” пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення №402 постанова ВЛК у формулюванні захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" – приймається якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
Тобто, в розумінні чинного законодавства формулювання “поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини” та “захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини”, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби є різними категоріями і виплата додаткової винагороди за час лікування пов`язується саме з отриманням “поранення (травми, контузії, каліцтва)”, а не “захворювання”.
Військово-лікарська комісія провела чітке розмежування між двома правовими категоріями пораненням/травмою (на підставі довідки про обставини травми) та захворюванням, та прийшла до висновку, що захворювання позивача пов`язане з захистом Батьківщини.
Саме по собі перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захворюванням, що виникло під час служби та пов`язане з її проходженням (навіть якщо воно пов`язане із захистом Батьківщини), не зумовлює право на отримання додаткової винагороди за час лікування, хоча основне грошове забезпечення зберігається.
Представник позивача зверталася до відповідача щодо нарахування та виплати додаткової винагороди в тому числі за вказані періоди.
Наявні у справі виписки про проходження стаціонарного лікування у КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» підтверджують, що ОСОБА_1 дійсно у спірні періоди перебував на стаціонарному лікуванні та на реабілітації у закладах охорони здоров`я, однак ця медична документація не містить відомостей, що позивач лікував саме прямі наслідки чи ускладнення отриманих поранень, а відповідач не уповноважений розширено тлумачити медичну документацію та самостійно на власний розсуд встановлювати, що у цьому разі мав місце факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні саме внаслідок та у зв`язку із таким пораненням (травмою).
Враховуючи наведене, суд погоджується із відповідачем, що правові та фактичні підстави для виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 у розмірі до 100000,00 грн за період його перебування на стаціонарному лікуванні та проходження реабілітації у зв`язку із захворюваннями у спірні періоди відсутні, а за періоди безпосереднього лікування наслідків отриманого поранення (з 21.11.2024 по 16.01.2025) позивачу було в повному обсязі нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, а тому у задоволенні позовних вимог належить відмовити.
Відповідно до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовується.
Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Дмитрук