ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

головуючий суддя у першій інстанції: Максимчук О.О.

12 травня 2026 року	Львів	Справа № 460/6686/25 пров. № А/857/12247/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.
суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року у справі № 460/6686/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В :
10.04.2025р ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області , у якому з врахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив суд: 
-визнати протиправними дії щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, на підставі п.5, п.6 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі, передбаченому п.5, п.6 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію» 
-зобов`язати призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу відповідно до п.5, п.6 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі відповідно до п.5, п.6 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію». 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.02.2026р. позов задоволено частково.
Суд визнав протиправними дії Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги на підставі п.5, 6 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».
При цьому, суд зобов`язав Головне управління Національної поліції в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги від 01.10.2024р., з урахуванням висновків суду про наявність права на отримання одноразової грошової допомоги на підставі п.5, п.6 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію».
В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
Не погоджуючись із даним рішенням в частині задоволених позовних вимог, апелянт Головне управління Національної поліції України в Рівненській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.02.2026р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарг, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та в Національній поліції України в ОВС з 2000р. 
Наказом Головного управління НП в Рівненській області від 24.01.2024р. №15 /с позивача з 24.01.2024р. звільнено із служби в поліції. 
Із змісту акту від 02.08.2016р. №1 про нещасний випадок (у тому числі поранення) від 02.08.2016р., акту розслідування нещасного випадку Форми Н-5. видно, що з позивачем 01.07.2016р. стався нещасний випадок у період проходження служби при виконанні службових обов`язків.
Згідно свідоцтва про хворобу №520, 14.12.2023р. медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України у Рівненській області» проведено медичний огляд ОСОБА_1 , за наслідками якого постановлено причинний зв`язок захворювання (поранення, травми, контузії, каліцтва): 
- гіпертронічна хвороба ІІ (другої) стадії, помірна за рівнем АТ, високий ризик кардіоваскулярних ускладнень, кризовий перебіг. Медикаментозно контрольована. Ішемічна хвороба серця. Атеросклеротичний кардіосклероз. СН І (першої) стадії зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночка. Сечокам`яна хвороба з наявністю конкремента в правій нирці без нападів ниркової коліки. Кіста правої нирки. Подагра. Подагричний артрит з переважним ураженням колінних суглобів, суглобів стоп та кістей без порушення функції. Вузловий зоб, еутіреоз. Цукровий діабет II (другий) тип, легкий перебіг. Аліментарноконституційне ожиріння ІІ (другої) стадії. Остеохондроз поперекового відділу хребта, патологія міжхребцевого диску 14-15 з незначним порушенням стато-динамічної функції хребта. Міопічний астигматизм 0,75Д обох очей. Гіпертронічна ангіопатія сітківки обох очей. Двобічний кохлеарний неврит. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції;
- наслідки перенесеної закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку (01.07.2016р.) у вигляді післятравматичної енцефалопатії І-ІІ (першої-другої) стадії з наявністю лакунарних інфарктів лівої гемісфери головного мозку, розладами ліквородинаміки, враженою вегето-судинною дисфункцією, стійким цефалічним, помірним вестибуло атактичним синдромами. Травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків. 
Відповідно до довідки МСЕК серії АГ №0020379 від 28.03.2024р. про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках, виданої на підставі акта огляду МСЕК №41, позивачу встановлено ступінь втрати працездатності, який становить 20%. У вказаній довідці зазначено причину втрати професійної працездатності, а саме: захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції та 20% травма ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків.
За результатами проведеного 28.03.2024р. огляду, Рівненська обласна МСЕК №1 видала довідку про невизнання ОСОБА_1 інвалідом.
03.04.2024р. та 04.04.2024р. позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Рівненській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з частковою втратою працездатності. 
Відповідач листом від 25.04.2024р. №2510/116/05/29-2024 надав відповідь на вказані заяви позивача, в якій повідомив, що до заяви від 03.04.2024р. не надано документи в обсязі, визначеному Порядком №4, а саме в матеріалах відсутні: - копія постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, трави або каліцтва), захворювання (передбачена для призначення ОГД на підставі п.3-п.6 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію»), - копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією передбачена для призначення ОГД на підставі п.3-п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію»). З врахуванням ч.2 п.3 розділу ІУ Порядку №4, надані документи повертаються на доопрацювання, в зв`язку з поданням їх не в повному обсязі. 
15.08.2024р. ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Національної поліції в Рівненській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги. До вказаної заяви позивач додав такі документи: копія паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 ; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 №2861921852; копія довідки Рівненської обласної МСЕК №1 від 28.03.2024р. серії АГ №0020379; копія акту №1 про нещасний випадок від 02.08.2016р. форми Н-1; копія акту розслідування нещасного випадку від 02.08.2016р., форми Н-5; копія свідоцтва про хворобу №520 медичної (військово-лікарської) комісії від 14.12.2023р.; копія довідки за реквізитами АТ КБ "Приватбанк".
Відповідач 04.09.2024р. листом №6218-2024 надав відповідь на вказану заяву позивача, в якій повідомив, що при поданні заяви позивачем надано документи не в повному обсязі та їх перелік не відповідає вимогам п.12 Порядку №646, а саме в матеріалах відсутня копія постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання. Також, надано копію довідки медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках), що суперечить вимогам про подання оригіналу вказаної довідки, та заява про призначення допомоги не відповідає вимогам щодо форми, визначеної в додатку до Порядку №646.
01.10.2024р. ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Національної поліції в Рівненській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги. До вказаної заяви позивач долучив такі документи: довідка МCEK серія AГ №0020379; довідка про невизнання інвалідом від 28.03.2024р.; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копія сторінок паспорта; копія акту Форми Н-1 від 02.08.2016р.; копія акту Форми Н-5 від 02.08.2016р.; копія свідоцтва про хворобу №520 від 14.12.2023р.
За результатами розгляду заяви позивача від 01.10.2024р. відповідач листом від 23.10.2024р. №10031-2024 повідомив, що виплата одноразової грошової допомоги після звільнення з поліції передбачена у випадках, визначених п.п.3 та 4 п.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», а саме у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, чи в період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, протягом шести місяців після його звільнення з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті, або у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. Згідно наданих документів, а саме за результатами медико-соціальної експертизи, проведеної після звільнення з поліції, ОСОБА_1 не визнаний інвалідом, тому підстави для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» відсутні, про що складено відповідний висновок. 
ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (на момент виникнення спірних правовідносин та подання позивачем заяв про призначення одноразової грошової допомоги від 03.04.2024, 04.04.2025, 15.08.2024 та від 01.10.2024 роки) регулювався Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016р. №163/28293, який набрав чинності 29.02.2016р. (далі - Порядок №4) та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2024 року №646 (далі - Порядок №646).
В п.п.3 п.5 Порядку №646 видно, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення поліцейському ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення в застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.
п.12 Порядку №646 передбачено, що для призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі визначення інвалідності чи часткової втрати працездатності поліцейського без визначення інвалідності поліцейський подає в паперовій або електронній формі на адресу електронної пошти з дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг такі документи:
1) заяву (рапорт) про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності чи інвалідності, до якої додаються:
-копія документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, передбаченого ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр» та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус;
-копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);
2) довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;
3) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках);
4) постанову відповідної медичної (військово-лікарської) комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
5) акт (акти) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формою, визначеною МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;
6) довідку органу, установи, організації, підрозділу, якими попередньо було здійснено виплату одноразової грошової допомоги, із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати).
п.15 Порядку №646 передбачено, що у місячний строк з дня реєстрації заяви та визначення повного кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), бухгалтерська служба готує висновок про призначення одноразової грошової допомоги.
У разі відсутності підстав для призначення виплати одноразової грошової допомоги або у разі, коли документи (їх копії) подано не в повному обсязі чи не за належністю, керівник бухгалтерської служби органу поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій, письмово інформує заявника про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав чи повернення документів. Оскарження відсутності підстав для призначення одноразової грошової допомоги здійснюється в установленому законодавством порядку.
У разі надсилання запитів до органів поліції, закладів освіти, центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, заявника строк підготовки висновку про призначення одноразової грошової допомоги може бути продовжено до отримання відповідної інформації для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня надсилання запиту.
Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником бухгалтерської служби та підписується керівниками бухгалтерської служби, підрозділів служби персоналу (кадрового забезпечення) та юридичної служби органу поліції, закладу освіти, у якому поліцейський проходить (проходив) службу, або особами, на яких покладено виконання таких функцій.
Висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує:
-у центральному органі управління поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, територіальних органах поліції, закладах та установах, що належать до сфери управління Національної поліції, - Голова Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій;
-у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належать до сфери управління Національної поліції, - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій;
-у закладах освіти - керівник відповідного закладу освіти або особа, на яку покладено виконання таких функцій.
У разі затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги керівником органу поліції або закладу освіти, у якому проходить (проходив) службу поліцейський, або особою, на яку покладено виконання таких функцій, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату одноразової грошової допомоги.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням позивачу з 28.03.2024р. 20% втрати працездатності без встановлення групи інвалідності, позивач 01.10.2024р. звернувся до начальника Головного управління Національної поліції України в Рівненській області з заявою (рапортом) про виплату ОГД, у зв`язку з частковою втратою працездатності внаслідок травми отриманої під час виконання службових обов`язків. До вказаної заяви (рапорту) позивач долучив такі документи: довідку МCEK серія AГ №0020379; довідку про невизнання інвалідом від 28.03.2024р.; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копію сторінок паспорта; копію акту Форми Н-1 від 02.08.2016; копію акту Форми Н-5 від 02.08.2016р.; копію свідоцтва про хворобу №520 від 14.12.2023р.
За результатами розгляду заяви позивача, відповідач листом від 23.10.2024р. №10031-2024 повідомив, що виплата одноразової грошової допомоги після звільнення з поліції передбачена у випадках, визначених п.п.3, п.п.4 п.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», а саме у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, чи в період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, протягом шести місяців після його звільнення з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті, або у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. Згідно наданих документів, а саме за результатами медико-соціальної експертизи, проведеної після звільнення з поліції, ОСОБА_1 не визнаний інвалідом, то підстави для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» відсутні, про що складено відповідний висновок.
ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога, що є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави виплачується особам, які мають право на її отримання, у разі:
1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;
2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;
3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, чи в період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, протягом шести місяців після його звільнення з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, чи в період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;
6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.
При цьому, право на отримання такої допомоги виникає з дати видачі довідки про результати визначення в застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.
Як видно із змісту відмови відповідача у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги від 23.10.2024р., така ґрунтується на тому, що з 24.01.2024р. ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону (через хворобу). 
При цьому, ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», а саме п.п.3 та п.п.4 п.1, визначено, що передумовою для виплати такої одноразової грошової допомоги після звільнення є визначення поліцейському інвалідності.
Дійсно, п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):
1) інвалідність повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;
2) інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;
3) причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах, зокрема, від 19 вересня 2018 року у справі №373/1188/16-а, від 20 вересня 2018 року у справі №296/9456/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі №822/3788/17, від 3 вересня 2020 року у справі №№822/1081/18.
Однак, аналізуючи вказані вище норми Закону колегія суддів звертає увагу, що п.5, п.6 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено право поліцейського на отримання одноразової грошової допомоги в разі визначення втрати працездатності поліцейського у разі отримання ним поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань, міліції або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.
Тобто, у даному випадку (п.5, п.6 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію») законодавець не пов`язує виникнення права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги зі звільненням поліцейського з поліції та встановленням йому інвалідності.
Отже, в силу вимог п.5, п.6 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги як під час проходження служби в поліції, так і після звільнення його з поліції у зв`язку з частковою втратою працездатності без визначення йому інвалідності. При цьому він може реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в нього такого права.
Слід зазначити, що жодна норма Закону України «Про Національну поліцію» не містить заборони щодо отримання одноразової грошової допомоги в разі часткової втрати працездатності поліцейського без визначення йому інвалідності після звільнення зі служби поліції.
Крім того, вказаний Закон України «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік випадків, коли виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, і отримання одноразової грошової допомоги в разі часткової втрати працездатності поліцейського без визначення йому інвалідності після звільнення зі служби поліції до таких випадків не відноситься.
Вичерпний перелік підстав для відмови у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги передбачений ст.101 Закону України «Про Національну поліцію». Зокрема, відповідно до ч.1 ст.101 Закону призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:
а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;
б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);
г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.
ч 2 ст.101 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що одноразова грошова допомога не призначається особі, яка умисно позбавила життя чи вчинила замах на особу (осіб), яка (які) має (мають) відповідно до цього Закону право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або притягалася до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення стосовно загиблої (померлої) особи, за рішенням суду, яке набрало законної сили (частина друга).
У призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги може бути відмовлено або її виплата припинена чи призупинена особі, щодо якої рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання загиблої (померлої) особи за її життя.
За наявності спору між особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або між особами і органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, щодо права на її призначення та отримання та/або її розміру орган, уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, призупиняє її виплату до вирішення спору в судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.
Однак, в даному випадку скаржник, як суб`єкт владних повноважень не наводить жодних визначених ст.101 Закону №580-VIIІ підстав для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, враховуючи те, що надані позивачем документи, були достатніми для прийняття позитивного рішення для призначення позивачу такої грошової допомоги, та надані у відповідності до вимог Порядку №646.
Зокрема, ОСОБА_1 до заяви долучив акт від 02.08.2016р. №1 про нещасний випадок (у тому числі поранення) від 02.08.2016р., який підтверджує, що з позивачем 01.07.2016р. стався нещасний випадок у період проходження служби при виконанні службових обов`язків, що також підтверджується наданим актом розслідування нещасного випадку Форми Н-5.
Також позивач надав свідоцтво про хворобу №520, відповідно до якого 14.12.2023р. медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Рівненській області» проведено медичний огляд позивача, за наслідками якого постановлено причинний зв`язок захворювання (поранення, травми, контузії, каліцтва): 
- гіпертронічна хвороба 11 (другої) стадії, помірна за рівнем АТ, високий ризик кардіоваскулярних ускладнень, кризовий перебіг. Медикаментозно контрольована. Ішемічна хвороба серця. Атеросклеротичний кардіосклероз. СН І (першої) стадії зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночка. Сечокам`яна хвороба з наявністю конкремента в правій нирці без нападів ниркової коліки. Кіста правої нирки. Подагра. Подагричний артрит з переважним ураженням колінних суглобів, суглобів стоп та кістей без порушення функції. Вузловий зоб, еутіреоз. Цукровий діабет II (другий) тип, легкий перебіг. Аліментарноконституційне ожиріння 11 (другої) стадії. Остеохондроз поперекового відділу хребта, патологія міжхребцевого диску 14-15 з незначним порушенням стато-динамічної функції хребта. Міопічний астигматизм 0,75Д обох очей. Гіпертронічна ангіопатія сітківки обох очей. Двобічний кохлеарний неврит. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції;
- наслідки перенесеної закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку (01.07.2016р.) у вигляді післятравматичної енцефалопатії 1-11 (першої-другої) стадії з наявністю лакунарних інфарктів лівої гемісфери головного мозку, розладами ліквородинаміки, враженою вегето-судинною дисфункцією, стійким цефалічним, помірним вестибуло атактичним синдромами. Травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків. 
Відповідно до довідки МСЕК серії АГ №0020379 від 28.03.2024р. про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках, видану на підставі акта огляду МСЕК №41, позивачу встановлено ступінь втрати працездатності, який становить 20%. У вказаній довідці зазначено причину втрати професійної працездатності, а саме: захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції та 20% травма ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків, а також видано довідку про невизнання ОСОБА_1 інвалідом. Вказані висновки МСЕК також були надані позивачем до його заяви від 01.10.2024р.
Враховуючи наявні в матеріалах справи письмові докази та встановлені судом обставини, вірним є висновок суду першої інстанції про наявне у позивача право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги на підставі п.5, п.6 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», та як наслідок дії суб`єкта владних повноважень щодо відмови у призначенні, нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої п.5, п.6 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» є протиправними.
ч.1 ст.308 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З роз`яснень, які наведені в п.13.1 Постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», видно, що у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмови в задоволенні позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Національної поліції України в Рівненській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Рівненській області – залишити без задоволення, а Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року у справі № 460/6686/25- без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель