ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3255/25  Номер провадження 22-ц/814/1700/26	Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Панченка О.О.
суддів: Одринської Т.В., Триголова В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційнояю скаргою  ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2025 року ухвалене у складі головуючого судді Кузіної Ж.В., повний текст судового рішення виготовлено - дати не вказано
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Зміст позовних вимог
У липні 2025 року ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 03.03.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 7146636. На підставі договору, відповідач отримав кредит у розмірі 9 850 грн., зі сплатою відсотків за користування позикою на строк 30 днів. 
ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконав, а тому має заборгованість у розмірі 39 400 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основним боргом – 9 850 грн. 00 коп., заборгованість за відсоткам – 29 550 грн. 00 коп. 
Також 16.03.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 26204-03/2023 у розмірі 8 000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, відсоткова ставка становить 2,5 % на день, кредит надається строком на 25 днів. 
У зв`язку з невиконанням зобов`язань по вказаному договору утворилася заборгованість у розмірі 31 200 грн. 00 коп., з яких: по тілу кредиту – 8 000 грн., та заборгованість за відсоткам – 23 200 грн. 00 коп. 
З огляду на викладене позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 70 600 грн. 00 коп. грн. та судові витрати по справі.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором позики № 7146636 від 03.03.2023 року у розмірі 19 178 грн. 93 коп.; 
за договором про надання фінансового кредиту № 26204-03/2023 у розмірі 31200 грн., судові витрати у розмірі 1719 грн. 90 коп., а всього 52 098 грн. 83 коп.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись з вказаним рішенням суду його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Просив рішення Київського районного суду м. Полтави від 03.12.2025 року в частині стягнення прострочених відсотків на користь ТОВ «Свеа Фінанс» 31 200 грн. за договором № 26204-03/2023 та в частині стягнення прострочених відсотків за договором № 7146636 – 19 178,93 грн. та у відповідній частині судових витрат скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути за договором № 26204-03/2023 8000 грн. тіло кредиту та за договором № 7146636 – 9850,00 грн. тіло кредиту, у решті позовних вимог відмовити. Вирішити питання судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, дослідивши їх, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення в межах вимог апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.
Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 03.03.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 7146636. 
Відповідно до договору відповідач отримав кредит у розмірі 9850 грн., зі сплатою відсотків, строк кредитування становить 30 днів. 
Позикодавець умови договору виконав.
Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, а тому має заборгованість у розмірі 39 400 грн., з яких: заборгованість за основним боргом – 9 850 грн. 00 коп., заборгованість за відсоткам – 29 550 грн. 00 коп. 
28.08.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нова назва ТОВ «Свеа Фінанс») укладено Договір Факторингу № 01.02-47/23, відповідно до умов якого первісний кредитор (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за вказаним договором.
Відповідно до реєстру боржників до Договору Факторингу № 01.02.-47/23 заборгованість відповідача за Договором позики № 7146636 станом на дату відступлення складала 39 400 грн.
Згідно умов договору кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти в загальній сумі 9850 грн., на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики.
Відповідно до розділу 2 Договору позика надається строком на 30 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день, дата надання позики 03.03.2023 року, дата повернення позики 02.04.2023 року, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% за день, пеня (не застосовується в період карантину) 2,7 % в день, орієнтовна річна процентна ставка 1081,20%, орієнтовна загальна вартість позики 12066 грн. 25 коп. 
Відповідно до умов п. 6 договору позики, позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікації кожного разу під час реалізації позичальником такого права.
Отримання ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 9850 грн. підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» (а.с. 28).
Відповідач своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у строки та на умовах, визначених кредитним договором, не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 39 400 грн. 
З умов кредитного договору вбачається, що базова процентна ставка за перший день користування позикою становить - 22,21%, з другого дня 2,50 %. 
Заборгованість по відсотках в межах строку кредитування становить 9328 грн.93 коп.
16.03.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 26204-03/2023. Згідно умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 8 000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, відсоткова ставка становить 2,5 % на день, кредит надано строком на 25 днів.
ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконав, а тому має заборгованість у розмірі 31 200 грн. 00 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 8000 грн. 00 коп., заборгованість за відсоткам – 23 200 грн. 00 коп. 
03.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено Договір Факторингу № 3072023, відповідно до умов якого первісний кредитор (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за договором.
Відповідно до реєстру боржників до Договору Факторингу № 3072023 заборгованість відповідача за Кредитним договором № 26204-03/2023 станом на дату відступлення склала 31200 грн. 00 коп.
29.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нова назва ТОВ «Свеа Фінанс») укладено Договір Факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого первісний кредитор (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за договором в тому числі і до відповідача.
Відповідно до реєстру боржників до Договору Факторингу № 01.02.-79/23 заборгованість відповідача за Кредитним договором № 26204-03/2023 станом на дату відступлення склала 31 200 грн. 00 коп.
З копії договору вбачається, що кредит надається строком на 25 днів, тобто до 09.04.2023. 
За користування кредитом ОСОБА_1 сплачує 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. 
Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом .
Відповідно до п.1.10 Договору сторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором.
Згідно п.1.14 Договору для підписання Договору на телефонний номер Клієнта направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власного підпису є підтвердженням особи клієнта. У разі згоді із запропонованими умовами кредитування клієнт підписує Договір за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора.
Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У разі якщо клієнт не сплатив у строк кредит взятий відповідно до умов п.1.2 Договору (процентна ставка 2,5% на добу), проценти передбачені п.1.3 продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами (п.2.4 Договору).
У разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п. 1.2 цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору (п.2.3 Договору).
Відповідно до п. 4.3 Договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2 цього Договору, проценти передбачені в п.2.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 днів календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору.
Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня складають заборгованість за договором, яка підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений договором (п.2.2 Договору).
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний останнім електронним підписом - одноразовим ідентифікатором.
Додатком №1 до Договору про надання фінансового кредиту №26204-03/2023 встановлено графік платежів за договором, який підписаний відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, встановив, що договір позики № 7146636 укладено сторонами в електронному вигляді та підписано за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора 2xy0rD90LY, а також договір про надання фінансового кредиту № 26204-03/2023 від 16.03.2023 року укладено сторонами в електронному вигляді та підписано за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора W1756. Зазначене відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості по тілу кредитів з ОСОБА_1 .
Щодо відступлення права вимоги за кредитним договором
03.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Старт Файненс Груп», було укладено Договір факторингу № 3072023, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом.
29.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінеанс» (позивач), зміна назви (найменування) Товариства Рішенням № 1 від 25.03.2024 року, зареєстрованим в реєстрі за № 179), було укладено Договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги від ТОВ «Стар Файненс Груп» за Кредитними договорами та сплачує ТОВ «Стар Файненс Груп» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.
Перерахування коштів за Договором факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023 підтверджується копією Платіжної інструкції № 9387 від 30.11.2023 року, на суму 2471426,86 грн.(а.с.70)
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023, Додаток 1, порядковий номер 5042, заборгованість відповідача за кредитним договором № 26116-05/2023 (станом на дату цього відступлення права вимоги) складає 55 125,00 грн.
Оскільки Додатки 1 (Реєстри Боржників) до відповідних Договорів факторингу є досить об`ємним документом і містять дані щодо кількох тисяч позичальників, на підтвердження вищенаведеного позивачем надано копії Договорів факторингу і копії Витягів з Додатків 1, які містять дані стосовно саме заборгованості ОСОБА_1 . 
Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини першої статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Частиною другою статті 516 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведеного положення закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання вважається належним. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.
При переуступленні прав вимоги за договором факторингу (як і за договором цесії) до нового кредитора переходить право вимоги саме в тому обсязі та способі виконання, яке мав і попередній кредитор. За таких умов дані обставини для боржника залишаються незмінними, незважаючи на заміну кредитора. Права та обов`язки боржника не змінюються, а отже, договір факторингу не породжує порушення та не зачіпає інтереси такого боржника.
Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 200/12578/18 від 16 лютого 2022 року.
На підставі установлених у справі обставин, колегія суддів доходить висновку про доведеність позивачем належними доказами отримання права вимоги за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_1 , а факт не повідомлення останнього про відступлення права вимоги не свідчить про відсутність права у товариства на стягнення кредитної заборгованості за відступленими договорами.
Щодо твердження апелянта про неправильне обрахування відсотків за користування кредитними коштами, оскільки вони нараховані поза строками кредитування, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається зі змісту Договорів про надання фінансових кредитів № 26204-03/2023 від 16.03.2023 зокрема відповідно до п. 4.3 у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2 цього Договору, проценти передбачені в п.2.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 днів календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору.
Також паспорт споживчого кредиту до відповідного Договору в розділі 6 місять вказівку на те, що процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 2,50% в день з першого дня прострочення зобов`язання.
При цьому, вказаний договір та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем електронним підписом одноразового ідентифікатора, що свідчить про те, що відповідач ознайомився з вказаними умовами та погодився з ними.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №26204-03/2023 від 16.03.2023 вбачається, що в період з 16.03.2023 по 09.04.2023, тобто протягом строку 25 днів, на який було надано кредит відповідачу нараховувалась строкова заборгованість за відсотками по кредиту, яка станом на 09.04.2023 становила 5000 грн., та починаючи з 10.04.2023 по 09.07.2023 (протягом 90 днів) відповідачу почала нараховуватись прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 912,5 % річних від суми кредиту яка становить 23 200 грн.
Колегія суддів не вбачає неправильного обрахунку процентів, оскільки такі проценти обраховані за період кредитування з урахуванням автопролонгації та за відсотковими ставками погодженими відповідачем.
Стосовно часткового стягнення заборгованості за кредитним договором від 03.03.2023 року № 7146636 суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про фактичне отримання відповідачем у позику грошових коштів в сумі 9850 грн., що вказує на те, що первісний кредитор свої зобов`язання перед позичальником виконав у повному обсязі.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що строк кредитування за вказаним договором становить 29 днів, а тому заборгованість по відсоткам за кредитом становить 9328,93 грн.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції, проте доказів їх спростування апелянтом не надано.
За вказаних обставин, зважаючи на невиконання відповідачем умов вищевказаних кредитних договорів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо існування заборгованості, яка підлягає стягненню з позичальника на користь ТОВ «Свеа Фінанс».
Даючи оцінку заявленому клопотанню апелянту щодо витребування апеляційним судом доказів колегія суддів вважає його необґрунтованим, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для розгляду справи і її перегляду в апеляційному порядку.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Із огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права є необґрунтованими.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає.
Керуючись ст.ст. 367,374,375, 383 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 14 травня 2026 року.

Головуючий    О.О. Панченко

Судді    Т.В. Одринська

В.М. Триголов