ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

10 червня 2026 року	Справа №160/1044/26 	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

16.01.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №047050032582 від 04.07.2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №047050032582 від 22.08.2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №047050032582 від 11.09.2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №047050032582 від 23.10.2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 14.10.2025 року, зарахувавши до страхового стажу усі період роботи згідно з відповідними записами трудової книжки Серії НОМЕР_1 від 02.07.1982 року, що дає право на пенсію за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеський області зарахувати при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 архівну довідку №04-08/фл К-58 від 26.08.2025 року «Про підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 », яка була видана Комунальною Державною установою «Державний архів Атбасарського району» Управління цифровізації та архівів Акмолінської області (Казахстан) та призначити пенсію за віком з дати звернення до Пенсійного фонду України, а саме з 27.06.2025 року.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що оскаржуваними рішенням їй протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи відповідно до записів трудової книжки серії в Республіці Казахстан, а також відмовлено у зарахуванні архівної довідки №04-08/фл К-58 від 26.08.2025 року «Про підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 » яка була видана Комунальною Державною установою «Державний архів Атбасарського району» Управління цифровізації та архівів Акмолінської області (Казахстан). У зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
16.02.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Залучено співвідповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
20.02.2026 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 02.07.1982 року в Республіці Казахстан з 01.01.1992 року по 12.12.1997 року, оскільки з 19.06.2023 року Україна припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, та період догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку 1983 р.н., оскільки до заяви поданої в електронній формі через вебпортал, заявниця додала скановану копію свідоцтва про народження дитини (яка не містять кольорових відбитків). У зв`язку з чим відповідач-3 просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
04.03.2026 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 02.07.1982 року в Республіці Казахстан з 01.01.1992 року по 12.12.1997 року, оскільки з 19.06.2023 року Україна припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, та період догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку 1983 р.н., оскільки до заяви поданої в електронній формі через вебпортал, заявниця додала скановану копію свідоцтва про народження дитини (яка не містять кольорових відбитків). У зв`язку з чим відповідач-2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
10.06.2026 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи в Республіці Казахстан з 01.01.1992 року по 12.12.1997 року, оскільки з 19.06.2023 року Україна припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року. У зв`язку з чим відповідач-4 просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області отримало копію ухвали про відкриття провадження у справі 17.02.2026 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка наявна в матеріалах справи.
Відповідач-1 у встановлений судом строк відзивів на позовну заяву не надали, як і заяв про визнання позовних вимог.
Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
27.06.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
04.07.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області за принципом екстериторіальності розглянуло заяву ОСОБА_1 від 27.06.2025 року та прийняло рішення №047050032582, яким відмовило заявнику в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку відсутністю у заявника необхідного страхового стажу.
Також у вказаному рішенні зазначено, що заявнику не зараховано до страхового стажу період роботи в Республіці Казахстан з 01.07.1982 року по 31.12.1991 року, оскільки відсутнє документальне підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат відповідно до Порядку затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України №562 від 16.05.2025 року; період роботи з 01.01.1992 року по 12.12.1997 року, оскільки періоди трудової діяльності з 01.01.1992 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення» за межами України в державах, які входили до складу колишнього Союзу РСР, зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, якщо це передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Міжнародний договір між Україною та Республіці Казахстан відсутній.
Крім цього у вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж заявника становить 18 років 09 місяців 21 день. 
14.08.2025 року ОСОБА_1 вдруге звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
22.08.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області за принципом екстериторіальності розглянуло заяву ОСОБА_1 від 14.08.2025 року та прийняло рішення №047050032582, яким відмовило заявнику в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку відсутністю у заявника необхідного страхового стажу.
Також у вказаному рішенні зазначено, що заявнику не зараховано до страхового стажу період роботи в Республіці Казахстан з 01.07.1982 року по 31.12.1991 року, оскільки відсутнє документальне підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат відповідно до Порядку затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України №562 від 16.05.2025 року та період роботи з 01.01.1992 року по 12.12.1997 року, оскільки періоди трудової діяльності з 01.01.1992 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення» за межами України в державах, які входили до складу колишнього Союзу РСР, зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, якщо це передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Міжнародний договір між Україною та Республіці Казахстан відсутній.
Крім цього у вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж заявника становить 18 років 11 місяців 21 день. 
03.09.2025 року ОСОБА_1 втретє звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
11.09.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області за принципом екстериторіальності розглянуло заяву ОСОБА_1 від 03.09.2025 року та прийняло рішення №047050032582, яким відмовило заявнику в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку відсутністю у заявника необхідного страхового стажу.
Також у вказаному рішенні зазначено, що заявнику не зараховано до страхового стажу період роботи в Казахській РСР з 01.07.1982 року по 31.12.1991 року, оскільки відсутні документи про неотримання в Республіці Казахстан пенсійних виплат за зазначений період та період роботи в Республіці Казахстан 01.01.1992 року по 12.12.1997 року, у зв`язку із припиненням 19.06.2023 року дії Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.
Крім цього у вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж заявника становить 18 років 11 місяців 21 день. 
14.10.2025 року ОСОБА_1 вчетверте звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
23.10.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області за принципом екстериторіальності розглянуло заяву ОСОБА_1 від 14.10.2025 року та прийняло рішення №047050032582, яким відмовило заявнику в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку відсутністю у заявника необхідного страхового стажу.
Також у вказаному рішенні зазначено, що заявнику не зараховано до страхового стажу період роботи в Республіці Казахстан з 01.01.1992 року по 12.12.1997 року, оскільки з 19.06.2023 року Україна припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року та період догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку 1983 р.н., оскільки до заяви поданої в електронній формі через вебпортал, заявниця додала скановану копію свідоцтва про народження дитини (яка не містять кольорових відбитків).
Крім цього у вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж заявника становить 28 років 07 місяців 21 день. 
Непогоджуючись із непризначенням пенсії за віком, позивач звернувся до суду. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637) - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача містяться наступні записи щодо спірних періодів (далі мовою оригіналу):
- 01.07.1982 року – зачислена в штат совхоза временно в качестве рабочей кухни д/сада;
- 23.05.1989 року – переведена пекарем пекарни;
- 08.06.1989 року – переведена зав. пекарней;
- 12.12.1997 року – уволена из штата согласно поданному заявлению по собственному желанию. 
З архівної довідки №04-08/фл К-58 від 26.08.2025 року судом встановлено, що позивач в період з 01.07.1982 року по 12.12.1997 року працювала на території Республіки Казахстан (колишня Казахська Радянська Соціалістична Республіка).
13.03.1992 року набула чинність Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення (далі – Угода).
Відповідно до статті 1, 4, 5, 6, 11, 13 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Держави - учасниці Співдружності проводять політику гармонізації законодавства про пенсійне забезпечення.
Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.
Призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.
Кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.
Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
29.11.2022 року постановою Кабінету Міністрів України №1328 постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.
Постанова Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 року набрала чинності 02.12.2022 року.
Як встановлено судом, позивач працювала на території Республіки Казахстан (колишня Казахська Радянська Соціалістична Республіка), тобто до виходу України з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.
Таким чином відповідачі протиправно не врахували період роботи позивача з 01.01.1992 року по 12.12.1997 року до страхового стажу позивача із посиланням на той факт, що позивач працювала в державі, з якою відсутній Міжнародний договір про пенсійне забезпечення, після виходу України з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №047050032582 від 04.07.2025 року, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №047050032582 від 22.08.2025 року, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №047050032582 від 11.09.2025 року та №047050032582 від 23.10.2025 року є протиправними та підлягають скасуванню. 
Таким чином суд доходить висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 01.01.1992 року по 12.12.1997 року.
В свою чергу суд звертає увагу позивача, що фактично станом на дату розгляду даної справи по суті період роботи позивача з 01.07.1982 року по 31.12.1991 року на території Республіки Казахстан (колишня Казахська Радянська Соціалістична Республіка) зараховано позивачу до страхового стажу, що підтверджується рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №047050032582 від 23.10.2025 року.
А отже, суд дійшов висновку, що права позивача в частині зарахування до страхового стажу вказаного періоду фактично не порушені, а отже не підлягають задоволенню позовні вимоги в цій частині. 
Вирішуючи питання про призначення позивачу пенсії за віком, суд виходить з наступного. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Як встановлено судом, страховий стаж позивача становить 34 роки 07 місяців 12 днів (з урахуванням періоду роботи з 01.01.1992 року по 12.12.1997 року).
В свою чергу позивачу виповнилось 60 років 26.07.2025 року, а позивач звернулась вперше до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком 27.06.2025 року, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Таким чином пенсія за віком позивачу підлягала призначенню з 27.07.2025 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.
Враховуючи вищенаведене, з огляду на той факт, що позивач набула беззаперечне право на призначення пенсії за віком суд доходить висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.07.2025 року. 
Отже вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача-3 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком не підлягають задоволенню. 
Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача-3 зарахувати при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 архівну довідку №04-08/фл К-58 від 26.08.2025 року «Про підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 », яка була видана Комунальною Державною установою «Державний архів Атбасарського району» Управління цифровізації та архівів Акмолінської області (Казахстан), суд зазначає наступне.
Як встановлено судом з оскаржуваних рішень, відповідачами не було відмовлено позивача в зарахуванні вказаної довідки.
Таким чином суд доходить висновку, що права позивача в цій частині не є порушеними, а отже дані позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. 
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи той факт, що вимоги позивача, які не підлягають задоволенню є похідними, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 5 324,80 грн., підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Керуючись ст.2, 77, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, код ЄДРПОУ 21108013), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ 13814885), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, код ЄДРПОУ 20987385), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код ЄДРПОУ 21910427) про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №047050032582 від 04.07.2025 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №047050032582 від 22.08.2025 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №047050032582 від 11.09.2025 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №047050032582 від 23.10.2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.01.1992 року по 12.12.1997 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.07.2025 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити. 
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, код ЄДРПОУ 21108013) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1 331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ 13814885) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1 331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, код ЄДРПОУ 20987385) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський