Справа № 752/22546/24 
Провадження №: 1-кп/752/1929/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року м. Київ 
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024100010002994 від 02.10.2024 за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області., українця, громадянина України, неофіційно працевлаштованого офіціантом, з вищою освітою, неодруженого, який не має утриманців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, 
за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого  ОСОБА_3 ,
потерпілої  ОСОБА_5 ,
У С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.10.2024, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом відкритого викрадення чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану.
Так, 01.10.2024, приблизно о 12 год. 45 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Володимиро-Либідська, 22, поряд з ОСОБА_5 , яка тримала при собі поліетиленовий пакет синьо-жовтого кольору, в якому знаходилось три пляшки пива, пачка сигарет, гаманець синього кольору, з грошовими коштами у розмірі 190 грн. 00 коп., банківськими картками АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» «monobank» № НОМЕР_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчинений в умовах воєнного стану, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вирвав поліетиленовий пакет з лівої руки у ОСОБА_5 .
Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , тримаючи вказаний поліетиленовий пакет, в якому знаходилось три пляшки пива, пачка сигарет, гаманець синього кольору, з грошовими коштами у розмірі 190 грн. 00 коп., банківськими картками АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» «monobank» № НОМЕР_2 , почав швидко втікати з місця вчинення злочину та в подальшому направився у невідомому напрямку.
У подальшому, ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном, що належить ОСОБА_5 , на свій власний розсуд.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , своїми умисними протиправними діями завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 190 грн. 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.10.2024, у невстановленому досудовим розслідуванням місці у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел направлений на викрадення офіційних документів.
Так, 01.10.2024, приблизно о 12 год. 45 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Володимиро-Либідська, 22, поряд з ОСОБА_5 , яка тримала при собі поліетиленовий пакет синьо-жовтого кольору, в якому знаходилось три пляшки пива, пачка сигарет, гаманець синього кольору, з грошовими коштами у розмірі 190 грн. 00 коп., банківськими картками АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» «monobank» № НОМЕР_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення офіційного документу, а саме банківських карток, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, розуміючи, що вказані документ є важливими особистими документами, втрата яких істотно ускладнить реалізацію особою своїх прав та законних інтересів, незаконно заволодів (відкрито викрав) банківськими картками АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» «monobank» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого ОСОБА_3 , маючи реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, направився у невідомому напрямку.
У відповідності до Закону України від 2 квітня 1992 року «Про інформацію», Закону від 2 жовтня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону від 22 травня 2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг», «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 8 жовтня 1998 року і ст. 200 КК України платіжні банківські картки є електронним платіжним документом.
У відповідності до ст. 1 Закону від 2 жовтня 1992 року «Про інформацію», підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 п. 15.2 ст. 15 закону від 5 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону від 7 грудня 2000 року «Про банки та банківську діяльність» документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку.
Один із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби, серед яких є платіжні картки, які є емітованими в установленому законодавством порядку пластиковими чи іншого виду картками, шо використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або в банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.
Згідно п. 1.4 «Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 спеціальним платіжним засобом разом із іншими визнається платіжна картка, що виконує функцію засобу ідентифікації, за допомогою якої держатель якого її держатель, здійснює платіжні операції, установлені договором з емітентом - банком, що є членом платіжної системи та здійснює емісію спеціальних засобів, тобто проводить операції з її випуском.
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у викраденні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Відповідно до положень ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст. 24 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5  пояснила суду, що в той день з магазину йшла додому, по дорозі зупинилась біля лавочки, поставила пакет на лавочку і хотіла покурити, дістала цигарку, шукала запальничку і до неї підійшов ОСОБА_3 з-за спини й сказав, що залишив тут свою річ. У відповідь ОСОБА_5 запропонувала подивитися, пошукати поруч, а ОСОБА_3 сказав, що побачив, ніби потерпіла поклала викрутку в свою сумку, став вимагати показати вміст сумки, на що потерпіла показала зміст пакету, в якому було 3 пляшки пива та гаманець. У подальшому через поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 почала звертатись по допомогу до людей, що перебували у дворі, при цьому весь час слухала, що вона крадійка, а ОСОБА_3 продовжував вимагати віддати викрутку. Тоді потерпіла зателефонувала своєму сину й попросила, щоб він вийшов. Коли її син йшов здалеку, ОСОБА_3 вихватив в потерпілої пакет і втік, в пакеті був гаманець з картками - ОСОБА_5 заблокувала картки, і викликала поліцію. У подальшому бачила що в Аврорі ОСОБА_3 хотів зняти кошти через декілька годин. Водночас потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що шкода їй була відшкодована як моральна, так і матеріальна, все разом шість тисяч гривень вийшло, ОСОБА_3 вибачився. Претензій ОСОБА_5 до обвинуваченого не має.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, пояснив суду, що в той день ремонтував зранку двері на балкон, через що у нього в кармані опинилась ця викрутка, в подальшому пішов на спортивний майданчик біля лавки, де вони потім зустрілись з потерпілою. Він вийняв з карману цю викрутку і поклав її на лавку, потім про неї забув, а доходячи додому зрозумів, що її немає, повернувся назад, там сиділа потерпіла і ОСОБА_3 подумав, що вона взяла його викрутку, не мав наміру в неї щось красти. Потім коли вирвав цей пакет - відразу недалеко метрів за 30 його викинув і побіг додому. Вдома переодягнувся, через годину, може більше, пішов в магазин Аврора, щоб купити викрутку, підійшов до пакету, заглянув туди, побачив гаманець, з гаманця дістав гроші і картки, хотів компенсувати собі викрутку, наразі не знає чим він думав тоді і нащо так вчинив, зрозумів в той же день що це ненормальний вчинок, в той момент він хотів насолити потерпілій і не думав про наслідки, був на емоціях, щиро шкодує про свій вчинок, потерпілій шкоду відшкодував.
Проаналізувавши показання обвинуваченого у сукупності та у нерозривному взаємозв`язку із показаннями потерпілої, суд констатує що надані показання є логічними, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, а тому суд визнає їх належними та допустимими доказами вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих правопорушень у даній справі та вважає їх отриманими у порядку, встановленому КПК України. При цьому суд зазначає, що з показань обвинуваченого вбачається, що він розумів, що викрадене майно йому не належить, при цьому повернувся до пакету й взяв з гаманця гроші та картки, що свідчить про наявність умислу на заволодіння чужим майном.
Крім показань обвинуваченого та потерпілої, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується наданими прокурором і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами по справі.
Так, із заяви про кримінальне правопорушення від 01.10.2024 вбачається, що 01.10.2024 приблизно о 13 год 05 хв. невстановлена особа перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Володимиро-Либідська, 22, у дворі будинку, заволоділа пакетом ОСОБА_5 , у якому знаходився гаманець з грошовими коштами у сумі 190 грн, три пляшки пива та дві банківські картки. 
Згідно з даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.10.2024, потерпіла ОСОБА_5 за круглою формою обличчя, невеликої форми вух та носа, короткою бородою, віку 25-28 років, впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 01.10.2024 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул Володимиро-Либідська, 22, відкрито, без застосування фізичної сили, заволоділа її особистими речами.
Відповідно до даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.10.2024, свідок ОСОБА_6 за круглою формою обличчя, короткою зачіскою та короткою бородою, впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 01.10.2024 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул Володимиро-Либідська, 22, відкрито, без застосування фізичної сили, заволоділа особистими речами ОСОБА_5 .
З даних протоколу огляду відеозапису від 07.10.2024 вбачається, що за адресою м. Київ, вул Володимиро-Либідська, 22, з камери відеоспостереження «Кит Group» 01.10.2024 були здійснені відеозаписи, відповідно до яких о 12 год. 35 хв. 42 сек. особа №1 ( ОСОБА_5 ) зупиняється біля лавки по вулиці Володимиро-Либідьська; о 12 год. 36 хв. 32 сек. до особи №1 підходить особа чоловічої статті, середньої тілобудови, одягнений у кофту жовтого кольору, джинси сірого кольору, та у взуті білого кольору (далі Особа №2 - ОСОБА_3 ), та стоїть поблизу особи №1, після чого особа №1 починає відходити від останнього, однак особа №2 продовжує прямувати за особою №1; о 12 год. 38 хв. 41 сек. Особа №1 розмовляє по телефону та продовжує відходити від особа №2, однак останній продовжує прямувати за особою №; о 12 год. 45 хв. 41 сек. особа №2 наближається до особи №1 та вириває з рук поліетиленовий пакет, після чого тримаючи вказаний пакет в руках починає тікати у не відомому напрямку; о 12 год. 45 хв. 52 сек особа одягнена в одязі чорного кольору починає наздоганяти особу №2.
Згідно з даними протоколу огляду відеозапису від 07.10.2024 з камери відеоспостереження магазину «Аврора», які здійснені 01.10.2024 за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 165, на диску наявні файли під назвами «D01 20241001145600», «D01_20241001143800», «A13_20241001143900», «A09_20241001145502», «A09_20241001145400», «A08_20241001145130». При активуванні файлу з написом «D01_20241001143800» встановлено, що о 14 год 38 хв. 39 сек. особа чоловічої статті, середньої тілобудови, з короткою рідкою бородою, одягнений у кофту сірого кольору зі вставками білого кольору, у спортивних штанах чорного кольору зі вставками білого кольору, у взуті чорного кольору, маючи на голові панамку, тримаючи у лівій руці банківські картки, шляхом вільного доступу заходить до магазину «Аврора» за вказаною вище адресою. За результатами перегляду відео файлу «А13_20241001143900» встановлено, що о 14 год 39 хв. 07 сек. особа чоловічої статті, середньої тілобудови, з короткою рідкою бородою, одягнений у кофту сірого кольору зі вставками білого кольору, у спортивних штанах чорного кольору зі вставками білого кольору, у взуті чорного кольору, маючи на голові панамку, тримаючи у лівій руці банківські картки, перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора», за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 165, підходить до полиці з товаром, та починає обирати товар, в подальшому тримаючи обраний товар при собі, а також тримаючи у лівій руці банківські карти, переміщається далі по приміщенню магазину «Аврори». За результатами перегляду відео файлу «А08_20241001145130» встановлено, що о 14 год 51 хв. 43 сек., вказана вище особа чоловічої статті підходить до полиці з товаром, та починає обирати товар, в подальшому тримаючи обраний товар при собі, переміщається далі по приміщенню магазину «Аврори». За результатами перегляду відео файлу «А09_20241001145400», встановлено, що о 14 год 55 хв. 02 сек. вказана особа чоловічої статті підходить до каси самообслуговування. За результатами перегляду відео файлу «А09 20241001145502» встановлено, що о 14 год 55 хв. 03 сек. дана особа чоловічої статті поруч з касою самообслуговування, після відсканування обраного товару, починає спробу розрахуватися банківською картою білого кольору з візерунком полуниці, однак здійснити оплату вказаною картою не виходить, після чого починає спробу розрахуватися за обраний товар банківською картою чорного кольору, однак теж не виходить, після чого останній забирає обраний товар та прямує до виходу з приміщення магазину. За результатами перегляду відео файлу «D01 20241001145600», встановлено, що о 14 год 56 хв. 18 сек., зазначена особа чоловічої статті викидає у смітник упаковку від обраного товару разом з вище вказаними банківськими картками, після чого виходить з приміщення магазину, та прямує у невідомому напрямку.
З даних протоколу огляду мобільного телефону від 11.10.2024 вбачається, що при огляді мобільного телефону потерпілої ОСОБА_5 виявлено мобільний додаток «монобанк», під час огляду вказаного додатку виявлено банківський рахунок банківської карти № НОМЕР_3 , а також встановлено, що 01.10.2024 о 14 год. 55 хв. здійснена спроба розрахунку на суму 14 грн. 00 коп. в приміщенні магазину «Аврора», що за адресою: м. Київ, вул. Антоновича.
Крім того, судом досліджено докази, які характеризують обвинуваченого, відповідно до яких ОСОБА_3 не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо - за час проживання скарг та нарікань на нього від сусідів не надходило.
Вказані докази, в сукупності з іншими, викладеними вище, враховуються судом при призначенні покарання ОСОБА_3 . 
Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку про те, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та спроможність на їх підставі вирішувати питання щодо обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість чи неможливість використання інших доказів.
Надані докази також є допустимим, що було ретельно перевірено судом, жодна зі стороні не просила визнати певні докази не допустимими.
Ураховуючи наведене, дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях і необхідності його притягнення до кримінальної відповідальності.
Таким чином, винуватість ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також у викраденні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, доведена повністю.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
Отже, при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином та кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та щирому розкаянні; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, здобув вищу освіту, є особою молодого віку, працює неофіційно офіціантом, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, раніше не судимий.
З огляду на зазначене, враховуючи особу обвинуваченого, а також принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням вимог ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
За ч. 1 ст. 357 КК України суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції вказаної статті, а саме у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його особу, зокрема, його ставлення до вчиненого, посткримінальну поведінку, яка полягає у відшкодуванні потерпілій моральної та матеріальної шкоди, думку потерпілої, яка просила не позбавляти обвинуваченого свободи, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів підлягають вирішенню у порядку статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 7, 100, 368-370, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання: 
-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
-за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:
-компакт-диски DVD-R, CD-R - зберігати при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Строк апеляційного оскарження для осіб, які не були під час оголошення вироку обчислюється з дня отримання ними його копії.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України, а особам, які не були присутніми під час його проголошення - направити не пізніше наступного дня.

Суддя          ОСОБА_1