ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/4035/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богатиря К.В.
суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Шаповал А.В.

за участю представників сторін у справі:
Від Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління №33 «ОДЕСБУД» - адвокат Лапін К.А.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» - Токарєва Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД»
на рішення Господарського суду Одеської області від 23.02.2026, суддя суду першої інстанції Д`яченко Т.Г., м. Одеса, повний текст рішення складено та підписано 23.02.2026
по справі №916/4035/25
за позовом Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД»
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал»
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1 
про зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Описова частина.
Приватне акціонерне товариство «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал», у якій просив суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» відновити водопостачання та водовідведення ПрАТ «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД» на об`єкт водопостачання за адресою: м. Одеса, вул. Путівна 47а.
В обґрунтування поданого позову, позивачем було зазначено суду, що відповідно до Договору на послуги водопостачання та водовідведення (промгрупа) від 09.08.2002 року за №6586/3, Приватне акціонерне товариство "Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД» є абонентом, який отримував послуги від Комунального підприємства «Одесаводоканал».
Однак, у липні місяці 2025р. працівниками відповідача була перекрита подача води на об`єкт за адресою: м.Одеса, вул. Путівна, 47а, без повідомлення позивача та залучення його представників. У подальшому, на адвокатський запит від 31.07.2025 була отримана відповідь, що був складений Акт за № 10782 про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування від 08.05.2025.
Позивачем було зазначено суду, що про існування вищезгаданих документів позивачу стало відомо лише з адвокатського запиту від 31.07.2025р. а тому, виконання цих вимог у визначенні строки було неможливим та позивач не згоден із рішенням технічної комісії. 
Також, за доводами позивача, згідно Акту було встановлено лише самовільний демонтаж обвідної лінії, та при цьому не було нічого пошкоджено, а ні обладнання, ані пломби. Споживач був позбавлений права на участь у розгляді питання щодо притягнення до відповідальності і не міг знати про прийняте рішення та його наслідки, про припинення водопостачання його також не було сповіщено.
Ґрунтуючи заявлені позовні вимоги, позивачем було зазначено суду, що підставою припинення надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення на даний об`єкт стало нібито не виконання Приватним акціонерним товариством "Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД» вимог, викладених у Протоколі Технічної комісії за №7 від 16.05.2025. Та дії відповідача з припинення водопостачання на об`єкт споживача - є протиправними.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.02.2026 у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» про зобов`язання вчинити певні дії – відмовлено.
Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції вказав, що Товариство з обмеженою відповідальністю “ІНФОКС” в особі філії “Інфоксводоканал” має право відмовитись від виконання зобов`язання щодо подачі води, в разі порушення Приватним акціонерним товариством "Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 "ОДЕСБУД" п. 2.4.15 Договору та при виникненні заборгованості, та враховуючи, що за позивачем у даній справі рахується заборгованість у розмірі 477477,50 грн. та даний факт не спростовано позивачем, тому суд першої інстанції не вбачав правових підстав задля задоволення позовних вимог, оскільки укладеним між сторонами Договором визначено відповідне право Товариства з обмеженою відповідальністю “ІНФОКС” в особі філії “Інфоксводоканал” з відмови виконання зобов`язання з водопостачання та водовідвення на об`єкт Споживача, в разі порушення ним зобов`язання зі своєчасної і в повному об`ємі сплати послуги водопостачання та водовідведення, скидання ненормативно-очищених стоків, та іншіх платежів, що передбачені «Правилами користування», «Правилами прийому стічних вод» і умовами цього Договору. 
Аргументи учасників справи.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД» на рішення Господарського суду Одеської області від 23.02.2026 по справі №916/4035/25.
Апелянт вказав, що він не згоден з існуючим штрафом у розмірі 477477,50 грн., та зазначав незаконні підстави виникнення даного штрафу.
Апелянт зазначає, що ніякого самовільного втручання у системи водопостачання з боку позивача не відбулося та факт самовільних дій позивача у водомірному вузлі, який визначений, як порушення пп.1.2. розділ IV Правил №190, є спростованим матеріалами кримінальної справи.
Крім того, позивач наполягав на тому, що вид порушення, який визначений відповідачем у витягу з протоколу засідання технічної комісії №7 від 16.05.2025 року - самовільні дії у водомірному вузлі, жодного співпадіння з нормативним визначенням згідно Правил № 190 не мають.
Позивач вказав, що положеннями п. 2.3.2. Договору визначено, що Виробник має право відмовитись від виконання зобов`язань, передбачених п. 2.2.1. цього договору, в разі порушення Споживачем п. 2.4.15 цього договору, при виникнення заборгованості. А отже, оскілки позивач не визнав борг і він ще є недоведенним з боку відповідача, суд помилково прийшов до висновків про відмову у задоволенні позовних вимог
Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 23.02.2026 року по справі № 916/4035/25 та прийняти нове рішення, яким зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» відновити водопостачання та водовідведення ПРАТ Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД» на об`єкт водопостачання за адресою: м. Одеса, вул. Путівна 47а.
Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.
До Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» надійшов відзив на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД» на рішення Господарського суду Одеської області від 23.02.2026 по справі №916/4035/25.
Відповідач зазначив, що самовільні дії у водомірному вузлі, або самовільне користування або самовільне приєднання в даному випадку тотожні поняття, оскільки при самовільному демонтажі Апелянт має можливість користування послугами водопостачання в обхід водоміра, що суттєво порушує умови укладеного Договору між Апелянтом та Відповідачем. Законодавцем вказано, що самовільне користування як і самовільне приєднання не допускається, та самовільне користування - це також є й порушення споживачем (Апелянтом) умов укладеного Договору.
Відповідач послався на те, що наявність заборгованості у Апелянта ним не спростовується, отже у Відповідача наявні законні підстави для припинення надання послуг з подачі води на об`єкт споживання Апелянта.
Крім того, відповідач також зазначив, що вимоги Апелянта відновити послугу водовідведення є безпідставними, оскільки Відповідач взагалі не припиняв надання такої послуги.
Відповідач вказав, що суд вірно дійшов висновку, що апелянтом не виконані належним чином зобов`язання за Договором № 6586/3 від 09.08.2022 та Відповідачем законно було відключено Апелянта від отримання послуги водопостачання. Жодних належних та допустимих доказів протилежного апелянт не надав.
Керуючись викладеним вище, відповідач просить апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване будівельно-монтажне управління №33 «ОДЕСБУД» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 23.02.2026 у справі №916/4035/25 без змін.
Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/4035/25 було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Богатиря К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2026.
На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №916/4035/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.04.2026 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД» на рішення Господарського суду Одеської області від 23.02.2026 по справі №916/4035/25 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/4035/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/4035/25.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД» на рішення Господарського суду Одеської області від 23.02.2026 по справі №916/4035/25; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 15.04.2026; призначено справу №916/4035/25 до розгляду на 23.04.2026 о 11:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2026 вирішено розглянути справу №916/4035/25 у розумний строк відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; повідомлено учасників справи про оголошену перерву у судовому засіданні по справі №916/4035/25 до 11.05.2026 о 14:30 год; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.
11.05.2026 у судовому засіданні прийняли участь представник Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД» - адвокат Лапін К.А. та представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» – Токарєва Н.В.
Фактичні обставини, встановлені судом.
З 09.08.2002 між Інфоксводоканалом та ПрАТ "СБМУ №33 "ОДЕСБУД" існують договірні відносини щодо надання послуг водопостачання та водовідведення.
Вказані обставини обома сторонами не заперечуються.
04.07.2011 між Інфоксводоканалом та ПрАТ "СБМУ №33 "ОДЕСБУД" укладено додаткову угоду до договору на послуги водопостачання і водовідведення № 6586/3 від 09.08.2002, згідно з якою деякі пункти цього договору було викладено у новій редакції.
Так, згідно з п. 1.2. договору (тут і надалі - в редакції додаткової угоди від 04.07.2011) виробник (Інфоксводоканал) надає послуги з подачі питної води на об`єкти споживача (ПрАТ "СБМУ №33 "ОДЕСБУД"), а також по прийому стічних вод холодного і гарячого водопостачання, що скидаються споживачем в систему комунальної каналізації відповідно до дислокації об`єктів.
Відповідно до п. 1.3. договору споживач своєчасно оплачує надані йому послуги водопостачання і водовідведення, забезпечує експлуатацію своїх водопровідно-каналізаційних мереж, споруд, приладів і пристроїв на них, відповідно до Правил, перерахованих у п. 2.1. договору, і чинного законодавства.
Пунктом 2.1. договору визначено, що сторони зобов`язалися керуватися чинними нормативними актами: Законом України "Про питну воду і питне водопостачання"; Правилами користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затвердженими Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила № 190); Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення, затвердженими наказом Держитлокомунгоспу України від 05.07.1995 № 30; Правилами приймання стічних вод підприємств, установ і організацій у систему каналізації м. Одеси, затвердженими рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 632 від 14.06.2007; технічними умовами; існуючими ДСТ; Законом України "Про житлово-комунальні послуги"; іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до п.2.2.1 Договору визначено, що Виробник зобов`язується подавати Споживачеві воду цілодобово або по графіку, затвердженому місцевими органами державної влади, і приймати стоки відповідно до стану мереж і споруджень водопроводу і каналізації.
Відповідно до п. 2.3.1. Договору, відповідач має право вимагати своєчасної і повної оплати послуг, наданих Споживачеві, тобто позивачу. 
Положеннями п. 2.3.2. Договору визначено, що Виробник має право відмовитись від виконання зобов`язань, передбачених п. 2.2.1. цього договору, в разі порушення Споживачем п. 2.4.15 цього договору, при виникнення заборгованості.
Згідно з пп. 2.3.3. п. 2.3. договору виробник має право перевіряти технічний стан систем водопостачання та водовідведення споживача на предмет наявності витоків, нераціонального використання питної води, контролю якості стічних вод, стану приладів обліку води і стоків.
Відповідно до п. 2.4. договору споживач зобов`язується, зокрема:
- утримувати в належному технічно справному стані водопровідно-каналізаційні мережі, прилади і пристрої, устаткування і спорудження, що знаходяться у нього на балансі (пп. 2.4.1.);
- у семиденний термін з моменту виникнення змін банківських, платіжних і поштових реквізитів, форми власності, найменування підприємства, характеру і об`ємів водопостачання і водовідведення, кількості споживачів, тимчасовому або постійному відключенні від систем комунального водопостачання та водовідведення, припиненні забору води і скидання стоків тощо, письмово сповіщати виробника (пп. 2.4.3.);
- у разі передачі об`єкта на баланс новому власнику, в семиденний термін після його передачі прибути в службу "Водозбут" (вул. Ак. Корольова, 45) для звірки розрахунків і оплати, погасити наявну заборгованість і подати заяву про розірвання договору із вказівкою на причини та доданням відповідних документів (пп. 2.4.4.);
- забезпечити належний санітарно-технічний стан приміщень, вузлів обліку води і стоків, а також збереження і цілісність запірної арматури, контрольних вимірювальних приладів, приладів обліку води і стоків, пломб, у тому числі дроту та інших знаків, встановлених працівниками виробника і Держстандарту на прилади обліку води і стоків, трубопровід, фланцеві і штуцерні з`єднання, запірну арматуру (пп. 2.4.5.);
- забезпечити безпечний і вільний доступ представникам виробника для перевірки технічного стану внутрішніх систем водоканалізаційного господарства, зняття показань приладів обліку води і стоків, відбору проб питної води, і стоків, своєчасно і в повному обсязі виконувати розпорядження виробника (пп. 2.4.6.);
- при виході з ладу приладу обліку води чи стоків, письмово терміново повідомити виробника, в триденний термін виконувати роботи з їх заміни за рахунок власних коштів. Всі роботи, пов`язані з ремонтом мереж водопостачання, монтажем, демонтажем приладів обліку води та стоків, ремонтом, реконструкцією водомірних вузлів чи водопровідних вводів, здійснюються тільки після повідомлення споживачем відповідних служб виробника і тільки в присутності представника виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно п.п. 3.3., 3.4. Правил водокористування… (пп. 2.4.13.).
- своєчасно і в повному об`ємі оплачувати послуги водопостачання та водовідведення, скидання ненормативно-очищених стоків, та інші платежі, передбачені «Правилами користування», «Правилами прийому стічних вод» і умовами цього Договору. (пп. 2.4.15.)
Пунктом 3.2. договору визначено, що оплата послуг водопостачання і водовідведення здійснюється до 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Грошові кошти перераховуються на поточний рахунок виробника.
Згідно з п. 7.3. договору він діє з моменту укладення до 31.12.2015 у частині надання послуг водопостачання і водовідведення. Договір в частині надання послуг водопостачання і водовідведення вважається продовженим на наступні п`ять років, якщо за місяць до його закінчення сторони не прийдуть до згоди внести зміни або припинити його дію. У частині розрахунків за отримані послуги водопостачання і водовідведення договір діє до повного погашення заборгованості.
08.05.2025 на об`єкті ПрАТ "СБМУ №33 "ОДЕСБУД" представниками Інфоксводоканалу було проведено перевірку, за результатами якої складено Акт про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування № 10782, яким зафіксовано самовільний демонтаж обвідної лінії dy-100 mm, сталь.
В акті йдеться про те, що в колодязі встановлено прилад обліку POWOGAZ-15 № 66725835 Q01036 куб.м, пломба держ. повірки ціла, 2020, пломба штуцерного з`єднання № 50042956 ціла; обвідна лінія на час обстеження самовільно демонтована, надана абонентом.
Питання подальшого користування системами центрального питного водопостачання та/або центрального водовідведення, як зазначено в акті, буде розглянуто на засіданні технічної комісії Інфоксводоканалу, про результати якого споживач буде повідомлений письмово.
В акті також міститься попередження про те, що нарахування за послуги буде проводитись згідно з розд. IV Правил № 190 та що споживач підлягає відключенню від системи централізованого водопостачання та/або водовідведення, а витрати на від`єднання / приєднання оплачуються споживачем.
Акт № 10782 від 08.05.2025 підписано двома представниками Інфоксводоканалу, свідком - Будко В. О., а з боку споживача - Хабаровим О. А.
Додатком до акта є фотофіксація виявлених порушень.
16.05.2025 відбулось засідання технічної комісії Інфоксвооканалу, на якому було розглянуто порушення, вчинене на об`єкті ПрАТ "СБМУ №33 "ОДЕСБУД".
Порушення, а саме самовільні дії у водомірному вузлі було кваліфіковано технічною комісією за пп. 1, 2 розд. IV Правил № 190.
Технічна комісія Інфоксводоканалу за результатами розгляду порушення вирішила:
11.1. У зв`язку з порушенням пп. 1, 2 провести розрахунок витрат води згідно з п. 6 розд. IV Правил № 190.
11.2. Центру з надання послуг - у тридцятиденний термін замінити засіб вимірювальної техніки згідно з вимогами Технічного регламенту.
11.3. Споживачу - у десятиденний термін сплатити 1060,93 грн за особовим рахунком № НОМЕР_1 .
11.4. Споживачу - у тридцятиденний термін надати заяву з приводу отримання ТУ на приєднання до мереж, провести розробку відповідної проєктно-технічної документації, переукласти договір про надання послуг з централізованого водопостачання та укласти договір на вивіз рідко-побутових відходів в УКПВ.
11.5. УКПВ - у разі невиконання у тридцятиденний термін пп. 11.1., 11.3., 11.4. ТК, відключити користування послугами централізованого водопостачання споживача на межі майнової належності.
Рішення технічної комісії Інфоксводоканалу оформлено протоколом № 7 від 16.06.2025, витяг з якого наявний у матеріалах справи.
В матеріалах справи наявний лист Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» від 28.05.2025 № 2840вк01 на адресу Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД», яким повідомлено про виявлене порушення, проінформовано про розгляд порушення за наявними документами без виклику абонента у зв`язку з обмеженнями, пов`язаними із введенням воєнного стану в Україні.
Крім того даним листом відповідач повідомив позивача про результати засідання технічної комісії та про здійснення розрахунку витрат води в порядку п. 6 розд. IV Правил № 190 на суму 477 477,50 грн, яку запропонував сплатити до 05.06.2025. В листі містяться реквізити Інфоксводоканалу для сплати заборгованості за послуги водокористування на суму 477 477,50 грн.
На підтвердження направлення даного листа в матеріалах справи міститься Фіскальний чек від 29.05.2025 щодо направлення рекомендованого листа відповідачу з трек-номером 6511304711155. Опис-вкладення до даного поштового відправлення відсутній.
Крім того, на листі міститься відмітка про спробу його особистого вручення 02.06.2025 охоронцю об`єкта – ОСОБА_2 , який від підпису про отримання відмовився.
В обґрунтування поданого позову, позивачем було зазначено суду, що у липні місяці 2025р. працівниками відповідача була перекрита подача води на об`єкт за адресою: м.Одеса, вул. Путівна, 47а, без повідомлення позивача та залучення його представників.
Мотивувальна частина.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з прийняттям у скасованій частині нового рішення про задоволення позову, виходячи з таких підстав.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.
Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.
Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
Позовні вимоги позивача у даній справі направлено на зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю “ІНФОКС” в особі філії Інфоксводоканал відновити водопостачання та водовідведення ПРАТ Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 "ОДЕСБУД" на об`єкт водопостачання за адресою: м. Одеса, вул. Путівна 47а.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).
Диспозитивність - один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти. Суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача. Якщо особою заявляється належна позовна вимога, яка може її ефективно захистити, суди не повинні відмовляти у її задоволенні виключно з формальних міркувань. Така відмова призведе до необхідності особи повторно звертатись до суду за захистом своїх прав (які при цьому могли бути ефективно захищені), що невиправдано затягне вирішення справи по суті (див. пункт 118 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21)).
У статті 629 Цивільного кодексу України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду) (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 09 січня 2019 року в справі № 336/337/16-ц).
Як встановлено судом, відповідно до умов Договору на послуги водопостачання та водовідведення (промгрупа) від 09.08.2002 року за №6586/3, Приватне акціонерне товариство "Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 "ОДЕСБУД" є абонентом, який отримував послуги від Комунального підприємства «Одесаводоканал», а також Додатковою угодою від 04.07.2011 до цього Договору сторони вирішили викласти договір у новій редакції.
Колегія суддів звертає увагу на те, що об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , який був відключений від водопостачання, належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_1 згідно витягів від 14.08.2024.
Колегія суддів враховує, що відповідно до п.6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Тобто, законодавством передбачено можливість укладення із фактичним користувачем об`єкту нерухомого майна індивідуального договору про надання житлово-комунальної послуги.
Відповідно до п.11-12 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, в тому числі: інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.
Згідно з п.п. 11 п. 47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року №690, індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати протягом місяця виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.
В той же час, після відчуження даного об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем, новий власник не звертався до відповідача з метою укладення нового договору на водопостачання, що в свою чергу свідчить про те, що договір на послуги водопостачання і водовідведення № 6586/3 від 09.08.2002 є чинним, а споживачем послуг є саме позивач.
Дані обставини свідчать про безвідставність посилань відповідача на те, що позивач не є власником об`єкту за адресою: м. Одеса, вул. Путівна 47а та не отримує там послуги з водопостачання, адже як встановлено вище саме позивач є стороною договору та відповідно отримувачем послуг. В свою чергу, припинення водопостачання прямо порушує права позивача.
Суд зазначає, що правовідносини, які виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення між виробниками, виконавцями і споживачами, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", Правилами користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, які затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190.
За змістом статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку.
Пунктами 1, 2 розділу I "Загальні положення" Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України передбачено, що ці Правила визначають порядок користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення населених пунктів України. Правила є обов`язковими для всіх споживачів, які отримують послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність у сфері централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення та мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, і з якими суб`єктом господарювання укладено договір на отримання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, замовників послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.
Відповідно до пункту 1 розділу IV "Самовільне приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, нераціональне водокористування" не допускається будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).
За змістом пункту 2 розділу IV "Самовільне приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, нераціональне водокористування" самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення вважається зафіксовані виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення факти пошкодження пломб, індикаторів впливу магнітного поля, втручання у роботу та виведення з ладу вузлів комерційного обліку води
Пунктом 4 розділу IV "Самовільне приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, нераціональне водокористування" встановлено, що факт самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення згідно з пунктами 1, 2 цього розділу фіксується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення за участю споживача, який самовільно приєднався до цих систем, про що складається акт про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування (додаток 4).
Пунктом 6 розділу IV "Самовільне приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, нераціональне водокористування" передбачено, що в разі самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення виконавець послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води. Розрахунковий період при самовільному приєднанні встановлюється з дня початку такого приєднання. Якщо дату початку самовільного приєднання виявити неможливо, то період самовільного користування становить тридцять діб.
Відповідно до частини першої статті 19 закону України "Про питну воду та питне водопостачання", послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору, зокрема з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням.
Споживачі питної води, послуг з питного водопостачання мають право на забезпечення питною водою, якість якої відповідає державним санітарним нормам і правилам, кількість і режим подачі якої визначаються на договірних засадах в обсязі, не меншому від нормативів питного водопостачання (стаття 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання").
Згідно зі статтею 23 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення мають право, зокрема, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків та споруд, забезпечувати встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційної обліку питної води відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" (далі - Закон про облік).
Відповідальність за порушення законодавства у сфері питної води та питного водопостачання передбачена статтею 46 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що особи, винні зокрема, у самовільному підключенні споживачів до об`єктів та систем питного водопостачання; невиконанні обов`язкових приписів посадових осіб, притягаються до відповідальності згідно із законами України. Чинним законодавством може бути встановлена відповідальність і за інші види правопорушень у сфері питної води та питного водопостачання.
Тобто, самовільне приєднання до систем централізованого питного водопостачання є порушенням Правил № 190 та умов договору про надання послуг із водопостачання, що, у свою чергу, передбачає певну процедуру оформлення та застосування штрафних санкцій на підставі відповідного рішення постачальника послуг.
Під час розгляду справи судом з`ясовано, що відповідачем, за самовільне підключення Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 "ОДЕСБУД" до систем централізованого питного водопостачання, було нараховано та застосовано до стягнення з позивача суму, яка підлягала оплаті у розмірі 477477,50 грн.
Статтею 20 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено, що істотними умовами договору про надання послуг з питного водопостачання є: режим надання послуг; обсяги питного водопостачання за нормативами питного водопостачання; розмір та порядок оплати послуг централізованого водопостачання; права та обов`язки сторін договору; відповідальність сторін договору.
Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Аналізуючи умови укладеного між сторонами Договору судом з`ясовано, що п.2.2.1. визначено, що Виробник, тобто відповідач у справі, зобов`язується подавати Споживачеві воду цілодобово або по графіку, затвердженому місцевими органами державної влади, і приймати стоки відповідно до стану мереж і споруджень водопроводу і каналізації. 
Відповідно до п. 2.3.1. Договору, відповідач має право вимагати своєчасної і повної оплати послуг, наданих Споживачеві, тобто позивачу. 
Положеннями п. 2.3.2. Договору визначено, що Виробник має право відмовитись від виконання зобов`язань, передбачених п. 2.2.1. цього договору, в разі порушення Споживачем п. 2.4.15 цього договору, при виникнення заборгованості.
Поряд з цим, згідно до п. 2.4.15 Договору визначено, що Споживач зобов`язується своєчасно і в повному об`ємі оплачувати послуги водопостачання та водовідведення, скидання ненормативно-очищених стоків, та інші платежі, передбачені «Правилами користування», «Правилами прийому стічних вод» і умовами цього Договору. 
Отже, судом з`ясовано, що Товариство з обмеженою відповідальністю “ІНФОКС” в особі філії “Інфоксводоканал” має право відмовитись від виконання зобов`язання щодо подачі води, в разі порушення Приватним акціонерним товариством "Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 "ОДЕСБУД" п. 2.4.15 Договору та при виникненні заборгованості.
В той же час, відповідач не може самовільно відмовитися від надання послуг у випадку наявності у позивача заборгованості, таке припинення надання послуг має бути проведено з чітким дотриманням процедури, встановленої законом.
Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу електричної енергії та природного газу) має право обмежити (припинити) надання відповідної комунальної послуги її споживачу незалежно від обраної моделі організації договірних відносин у разі непогашення в повному обсязі заборгованості за спожиті комунальні послуги протягом 30 днів з дня отримання споживачем попередження від виконавця. Таке попередження надсилається споживачу не раніше наступного робочого дня після спливу граничного строку оплати комунальної послуги, визначеного законодавством та/або договором про надання відповідної комунальної послуги.
Згідно з пунктом 46 Правил №690 для обмеження (припинення) надання послуги споживачеві (у разі непогашення в повному обсязі заборгованості за спожиті послуги) виконавець надсилає споживачеві попередження про те, що у разі непогашення ним заборгованості з оплати за спожиті послуги протягом 30 днів з дня отримання попередження надання послуг може бути обмежене (припинене). Таке попередження надсилається споживачеві не раніше наступного робочого дня після закінчення граничного строку оплати, визначеного законодавством та/або договором. Попередження надсилається споживачеві рекомендованим листом (з повідомленням про вручення) та шляхом повідомлення споживачеві через його особистий кабінет або в інший спосіб, визначений договором.
Отже, законодавець у першочерговому порядку визначає обов`язок виконавця комунальної послуги повідомити споживача про обмеження (припинення) надання послуги шляхом надсилання попередження рекомендованим листом (з повідомлення про вручення).
В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач попереджав позивача про те, що у разі непогашення ним заборгованості протягом 30 днів з дня отримання попередження надання послуг може бути обмежене (припинене).
З наявних в матеріалах справи доказів вбачається лише те, що листом 28.05.2025 № 2840вк01 було встановлено строк на погашення заборгованості до 05.06.2025, тобто попередження про відключення мало б бути направлено не раніше 07.06.2025.
Однак докази направлення на адресу позивача попередження про обмеження (припинення) надання послуги в матеріалах справи відсутні.
В матеріалах справи навіть відсутні будь-які докази на підтвердження того, коли саме (конкретна дата) відповідач припинив надання послуг з водопостачання позивачеві.
Позивач стверджує, що водопостачання припинилося у липні 2025 року, відповідач цього не заперечує.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що відповідач, в порушення встановленої законодавством процедури не направив на адресу споживача (позивача) попередження про те, що у разі непогашення ним заборгованості протягом 30 днів з дня отримання попередження надання послуг може бути обмежене (припинене), що в свою чергу призвело до передчасного припинення надання позивачеві послуг з водопостачання. Адже законодавець встановив чітку послідовність дій, сплив граничного строку оплати заборгованості, направлення попередження про припинення надання послуг, в якому споживачеві надається додаткових 30 днів для оплати заборгованості, та тільки після цього можливе припинення надання послуг.
Керуючись викладеним вище, враховуючи передчасність прийняття відповідачем рішення про припинення надання позивачеві послуг з водопостачання, колегія суддів доходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» відновити водопостачання Приватному акціонерному товариству «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД» на об`єкт водопостачання за адресою: м. Одеса, вул. Путівна, 47а, адже припинення надання таких послуг відбулося передчасно, без дотримання процедури, встановленої законом.
В той же час, позовні вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» відновити водовідведення Приватному акціонерному товариству «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД» на об`єкт водопостачання за адресою: м. Одеса, вул. Путівна, 47а не підлягають задоволенню, адже як було встановлено колегією суддів, надання послуг з водовідведення не було припинено. Вказані обставини щодо відсутності припинення послуг водовідведення були підтвердженні усними поясненнями представників обох сторін у даній справі.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У даному випадку судом першої інстанції не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з прийняттям у скасованій частині нового рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про часткове задоволення позову, колегія суддів вважає за потрібне розподілити судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги між сторонами пропорційно до задоволення позову та апеляційної скарги відповідно.

Керуючись статтями 129, 269-271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД» на рішення Господарського суду Одеської області від 23.02.2026 по справі №916/4035/25 – задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Одеської області від 23.02.2026 по справі №916/4035/25 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відновити водопостачання. В частині розподілу судових витрат рішення змінити. В решті рішення залишити без змін.
Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду Одеської області від 23.02.2026 в наступній редакції:
« 1. Позов задовольнити частково.
2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» (65039, м. Одеса, вул. Басейна, буд. 5, код ЄДРПОУ 14289688) в особі філії «Інфоксводоканал» (65039, м. Одеса, вул. Басейна, буд. 5, код ЄДРПОУ 26472133) відновити водопостачання Приватному акціонерному товариству «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД» (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 33, кімната 45, код ЄДРПОУ 31768323) на об`єкт водопостачання за адресою: м. Одеса, вул. Путівна, 47а.
3.В іншій частині позовних вимог відмовити.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» (65039, м. Одеса, вул. Басейна, буд. 5, код ЄДРПОУ 14289688) в особі філії «Інфоксводоканал» (65039, м. Одеса, вул. Басейна, буд. 5, код ЄДРПОУ 26472133) на користь Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД» (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 33, кімната 45, код ЄДРПОУ 31768323) витрати на оплату судового збору за подачу позову в сумі 1 211,20 грн.»
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» (65039, м. Одеса, вул. Басейна, буд. 5, код ЄДРПОУ 14289688) в особі філії «Інфоксводоканал» (65039, м. Одеса, вул. Басейна, буд. 5, код ЄДРПОУ 26472133) на користь Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване будівельне-монтажне управління № 33 «ОДЕСБУД» (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 33, кімната 45, код ЄДРПОУ 31768323) витрати на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1 816,80 грн.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази в устанволеному порядку із зазначенням необхідних реквізитів.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 14.05.2026.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран