ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/547/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом дії ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (далі – Постанова №168) у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я та на стаціонарному лікуванні внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за періоди за час перебування на стаціонарному лікуванні: з 03 грудня 2024 року по 17 грудня 2024 року, з 17 грудня 2024 року по 09 січня 2025 року, з 05 лютого до 27 лютого 2025 року, з 14 березня 2025 року по 03 квітня 2025 року, з 05 квітня 2025 року по 04 серпня 2025 року, з 06 серпня 2025 року по 17 вересня 2025 року та з 19 вересня 2025 року по 10 жовтня 2025 року; зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я та на стаціонарному лікуванні внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за час перебування на стаціонарному лікуванні: з 03 грудня 2024 року по 17 грудня 2024 року, з 17 грудня 2024 року по 09 січня 2025 року, з 05 лютого 2025 року до 27 лютого 2025 року, з 14 березня 2025 року по 03 квітня 2025 року, з 05 квітня 2025 року по 04 серпня 2025 року, з 06 серпня 2025 року по 17 вересня 2025 року та з 19 вересня 2025 року по 10 жовтня 2025 року; 
визнання протиправною бездіяльності щодо невидачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 (далі – Положення №402), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем ОСОБА_1 поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини; зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем ОСОБА_1 поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що до 27 жовтня 2025 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Лиманській міській ТГр Краматорського району Донецької області, Очеретинській селищній ТГр Покровського району Донецької області, Торецькій міській ТГр Бахмутського району Донецької області. Вказав, що 11 жовтня 2024 року, перебуваючи на виконанні бойового завдання в місті Торецьк Бахмутського району Донецької області, при виході з позиції попав під мінометний обстріл, внаслідок чого отримав контузію та травму хребта; лікувався по місцю проходження служби, однак стан не покращився, а тому він був скерований на стаціонарне лікування. У періоди з 22 листопада 2024 року по 03 грудня 2024 року, з 03 грудня 2024 року по 17 грудня 2024 року, з 17 грудня 2024 року по 09 січня 2025 року, з 05 лютого 2025 року до 27 лютого 2025 року, з 14 березня 2025 року по 03 квітня 2025 року, з 05 квітня 2025 року по 04 серпня 2025 року, з 06 серпня 2025 року по 17 вересня 2025 року та з 19 вересня 2025 року по 10 жовтня 2025 року перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному підприємстві (КП) “Володимирське територіальне медичне об`єднання”, КП “Луцька центральна районна лікарня” та КП “Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька”. На переконання позивача він набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн відповідно до Постанови №168. Проте, у період з грудня 2024 року по жовтень 2025 року відповідачем не проведено нарахування додаткової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок травми (захворювання), пов`язаного з захистом Батьківщини.
Також ОСОБА_1 вказав, що звертався до командира Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про отримання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено Додатком 5 до Положення №402, оскільки відповідна йому надана за час проходження військової служби не була (рапорт був скерований на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням, однак був повернутий відправнику). Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невидачі йому довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за фактом отримання травми від вибуху під час виконання бойового завдання в АДРЕСА_1 у період жовтня-листопада 2024 року.
З урахуванням наведеного позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити повністю (а.с.74-77), зазначивши, що законодавець чітко визначив категорію військовослужбовців, які мають право на отримання додаткової винагороди за час лікування в розмірі 100000,00 гривень, саме які отримали поранення (контузії, травми або каліцтва) при захисті Батьківщини, а не набули захворювання. Вказав, що за час проходження військової служби ОСОБА_1 ніколи не звертався як до медичних підрозділів військової частини НОМЕР_1 , так і до суміжних (в тому числі стабілізаційних пунктів), зі скаргами щодо отриманого поранення (контузії, травми або каліцтва) протягом 2024-2025 року, з метою фіксації факту надання медичної допомоги на догоспітальному етапі; первинна медична карта форми №100, а в подальшому форми №001/о не видавалась. Зауважив, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07 листопада 2024 року №226 солдат ОСОБА_1 , водій 2 автомобільного відділення 1 автомобільного взводу роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення Військової частини НОМЕР_1 , вибув у щорічну відпустку терміном 17 діб (з урахуванням 2 діб, необхідних для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та у зворотньому напрямку) з 08 листопада 2024 року по 24 листопада 2024 року. Далі, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22 листопада 2024 року №241 солдата ОСОБА_1 , з 23 листопада 2024 року з основної відпустки скеровано у Військову частину НОМЕР_2 на стаціонарне лікування.
Наголосив, що у зв`язку з відсутністю факту отримання ОСОБА_1 поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, підстави для видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, відсутні.
Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.
Не є спірною та обставина, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27 жовтня 2025 року №302 солдата ОСОБА_1 , звільненого з військової служби у запас відповідно до підпункту “б” пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” (за наявності інвалідності, якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) наказам командира Військової частин НОМЕР_1 від 23 жовтня 2025 року №266-РС, з 27 жовтня 2025 року виключено зі списків особового складу військової частини та усіх видів забезпечення (а.с.31).
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 29 червня 2025 року №2456 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України у період 07 липня 2023 року, з 10 липня 2023 року по 15 липня 2023 року, з 17 липня 2023 року по 15 січня 2026 року, 22 липня 2023 року, з 26 липня 2023 року по 29 липня 2023 року, з 31 липня 2023 року по 13 серпня 2023 року, 18 серпня 2023 року, 01 вересня 2023 року, з 03 вересня 2023 року по 04 вересня 2023 року, з 06 вересня 2023 року по 07 вересня 2023 року, з 09 вересня 2023 року по 16 вересня 2023 року, з 18 вересня 2023 року по 22 вересня 2023 року, з 24 вересня 2023 року по 25 вересня 2023 року, з 30 вересня 2023 року по 03 жовтня 2023 року, з 05 жовтня 2023 року по 08 жовтня 2023 року, з 10 жовтня 2023 року по 11 жовтня 2023 року, з 19 жовтня 2023 року по 23 жовтня 2023 року, з 25 жовтня 2023 року по 26 жовтня 2023 року, з 28 жовтня 2023 року по 01 листопада 2023 року, з 05 листопада 2023 року по 09 листопада 2023 року, з 16 листопада 2023 року по 22 листопада 2023 року, з 30 листопада 2023 року по 01 грудня 2023 року, з 21 грудня 2023 року по 14 січня 2024 року, 17 січня 2024 року, з 20 січня 2024 року по 23 січня 2024 року, з 31 січня 2024 року по 03 лютого 2024 року, з 05 лютого 2024 року по 11 лютого 2024 року, з 23 лютого 2024 року по 03 березня 2024 року, з 16 березня 2024 року по 18 березня 2024 року, з 20 березня 2024 року по 27 березня 2024 року, з 30 березня 2024 року по 27 квітня 2024 року, з 29 квітня 2024 року по 03 травня 2024 року, з 25 липня 2024 року по 29 липня 2024 року, з 01 серпня 2024 року по 05 серпня 2024 року, з 07 серпня 2024 року по 13 серпня 2024 року, з 17 серпня 2024 року по 19 серпня 2024 року, з 23 серпня 2024 року по 08 вересня 2024 року, з 10 вересня 2024 року по 12 вересня 2024 року, з 14 вересня 2024 року по 15 вересня 2024 року, з 17 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року, з 24 вересня 2024 року по 30 жовтня 2024 року, з 01 листопада 2024 року по 07 листопада 2024 року ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Лиманській міській ТГр Краматорського району Донецької області, Очеретинській селищній ТГр Покровського району Донецької області, Торецькій міській ТГр Бахмутського району Донецької області (а.с.34).
Згідно з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07 листопада 2024 року №226 солдат ОСОБА_1 , водій 2 автомобільного відділення 1 автомобільного взводу роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення Військової частини НОМЕР_1 , вибув у щорічну відпустку терміном 17 діб (з урахуванням 2 діб, необхідних для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та у зворотньому напрямку) з 08 листопада 2024 року по 24 листопада 2024 року (а.с.81). Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22 листопада 2024 року №241 солдата ОСОБА_1 , водія 2 автомобільного відділення 1 автомобільного взводу підвозу боєприпасів роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення, з 23 листопада 2024 року з основної відпустки скеровано у Військову частину НОМЕР_2 на стаціонарне лікування (а.с.81 зворот).
Судом встановлено, що позивач проходив стаціонарне лікування, а саме у періоди: 
з 22 листопада 2024 року по 03 грудня 2024 року у КП “Луцька центральна районна лікарня” Підгайцівської сільської ради (КП “Луцька ЦРЛ”) (виписний епікриз з медичної карти стаціонарного хворого від 03 грудня 2024 року№7450, а.с. 43).Основний діагноз: G55.1 - стискання нервових корінців та сплетень при ураженнях міжхребцевого диска (М50-51), двобічна вертеброгенна поперековокрижова радикулопатія, тораколюмбалгія на грунті остеохондрозу хребта, множинні відділи;
з 03 грудня 2024 року по 17 грудня 2024 року у КП “Луцька ЦРЛ” (виписний епікриз з медичної карти стаціонарного хворого від 17 грудня 2024 року №7647, а.с.44). Основний діагноз: G55.1 - стискання нервових корінців та сплетень при ураженнях міжхребцевого диска (М50-51), двобічна вертеброгенна поперековокрижова радикулопатія, тораколюмбалгія на грунті остеохондрозу хребта, множинні відділи (протрузії дисків С3-С4, С4-С5,С5-С6, Th7- Th8, Т12-L1, L2-L3, L3-L4, L4-L5, ускладнення біформмінальним стенозом на рівні L4-L5);
з 17 грудня 2024 року по 09 січня 2025 року у Комунальному підприємстві “Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька” Волинської обласної ради (КП “ВОПЛ м. Луцька”) (виписка з медичної карти стаціонарного хворого від 09 січня 2025 року № 10059, а.с.40). Повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): розлад адаптації, у вигляді тривожно-депресивної реакції, стан компенсації. F 43.2;
з 05 лютого 2025 року по 27 лютого 2025 року у КП “ВОПЛ м. Луцька” (виписка з медичної карти стаціонарного хворого від 27 лютого 2025 року №1185, а.с. 35). Повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): розлад адаптації, у вигляді тривожно-депресивної реакції, стан компенсації. F 43.2, супутній: двобічна вертеброгенна люмбоішалгія на грунті остеохондрозу поперекового відділу хребта з протрузіями L2-L3, L3-L4, L4-L5;
з 14 березня 2025 року по 03 квітня 2025 року у КП “Луцька ЦРЛ” (виписний епікриз з медичної карти стаціонарного хворого від 03 квітня 2025 року № 1661, а.с. 41). Основний діагноз: G55.1 - стискання нервових корінців та сплетень при ураженнях міжхребцевого диска (М50-51), двобічна вертеброгенна поперековокрижова радикулопатія, тораколюмбалгія на грунті остеохондрозу хребта, множинні відділи (протрузії дисків С3-С4, С4-С5,С5-С6, Th7- Th8, Т12-L1, L2-L3, L3-L4, L4-L5, ускладнення біформмінальним стенозом на рівні L4-L5);
з 05 квітня 2025 року по 04 серпня 2025 року у КП “Володимирське територіальне медичне об`єднання” (КП “Володимирське ТМО”)( виписний епікриз з медичної карти стаціонарного хворого від 04 серпня 2025 року №8433, а.с.42). Повний діагноз: F43.1 посттравматичний стресовий розлад з тривожно-депресивною симптоматикою з явищами інсомнії, стан нестійкої ремісії; 
з 06 серпня 2025 року по 17 вересня 2025 року у КП “ВОПЛ м. Луцька” (виписка з медичної карти стаціонарного хворого від 17 вересня 2025 року №7977, а.с. 37); Повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): F 43.1 посттравматичний стресовий розлад, тривожний варіант помірновираженими хворобливими проявами та стабільним типом перебігу;
з 19 вересня 2025 року по 10 жовтня 2025 року у КП “ВОПЛ м. Луцька” (виписка з медичної карти стаціонарного хворого від 10 жовтня 2025 року № 9238, а.с.39) Повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): F43.1 посттравматичний стресовий розлад, тривожний варіант помірновираженими хворобливими проявами та стабільним типом перебігу.
Також, судом встановлено, що 09 січня 2025 року був проведений медичний огляд позивача позаштатною військово-лікарською комісією при КП “ВОПЛ м. Луцька” (довідкою військово-лікарської комісії від 09 січня 2025 року №48, а.с. 13). Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, каліцтва) – Розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції, стан компенсації F43.2.
На підставі статті 17 “г” графи ІІ Розкладу хвороб Наказу МОУ № 402 потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 (тридцять) календарних днів.
З довідки позаштатної військово-лікарської комісії при КП “ВОПЛ м. Луцька” від 27 лютого 2025 року 243 слідує, що ОСОБА_1 проведено медичний огляд; діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, каліцтва) – двобічна вертеброгенна люмбоішалгія на грунті остеохондрозу поперекового відділу хребта з протрузіями L2-L3, L3-L4, L4-L5. Тут же зазначено, що за станом здоров`я позивач потребує стаціонарного лікування в умовах неврологічного відділення КП “Луцька центральна районна лікарня” (а.с.45).
17 вересня 2025 року ОСОБА_1 проведено медичний огляд госпітальною військово-лікарською комісією КП «ВОПЛ м. Луцька», що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 17 вересня 2025 року №2025-0917-1040-1654-7 (а.с.46-47). Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, каліцтва) – F43.1 Посттравматичний стресовий розлад, тривожний варіант з помірно вираженими хворобливими проявами та стабільним типом перебігу.
Захворювання, ТАК, пов`язане з із захистом Батьківщини
М42.10, М16.0, М54.8, Н25.0 – Міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділів хребта, з протрузіями, спондилоартроз, деформуючий спондильоз першого ступеня грудного та поперекового відділів хребта, з незначним порушенням статодинамічної функції. Двобічний коксартроз першої стадії. Вертеброгенна цервікобрахіалгія та тораколюмбалгія на тлі ДДЗХ, больовий, м`язево-тонічний синдром. Початкова катаракта обох очей.
Захворовання, ТАК, пов`язан(-а/е/) з проходженням військової служби.
На підставі статті 17б, 64в, 61в, 23в графи ІІ розклалу хвороб: 
Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Непридатиий до служби на підводних човнах, надводних кораблях морській піхоті, Десантно-штурмових військах, спеціальних спорудах, водолазом, водолазом-глибоководником, акванавтом, підрозділах спеціального призначення.
З витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 10 жовтня 2025 року №198/25/1465/В судом встановлено, що 10 жовтня 2025 року ОСОБА_1 очно, в закладі охорони здоров`я проведено оцінювання та з 02 жовтня 2025 року встановлено ІІІ групу інвалідності терміном на рік, основний діагноз F43.1 (захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, довідка ВЛК від 17 вересня 2025 року №2025-0917-1040-1654-7) – а.с.32-33.
Матеріали справи також містять копії рапортів позивача від 15 грудня 2025 року командиру Військової частини НОМЕР_1 про видачу наказу про видачу довідки про обставини травми(поранення, контузії), отриманої під час виконання обов`язку військової служби в період жовтня-листопада 2024 року, а саме отримання травми від вибуху, під час виконання бойового завдання в м. Торецьк, Донецької області (а.с.50), про виплату збільшеного додаткового грошового забезпечення за період стаціонарного лікування, а саме з 22 листопада 2024 року по жовтень 2025 року відповідно до Постанови №168 (а.с.49).
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 №2232-ХІІ “Про військовий обов`язок і військову службу” (надалі – Закон №2232-ХІІ).
Згідно з частиною першою статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частинами першою-четвертою статті 2 Закону № 2232-XII передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. 
Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Стратегія залучення, розвитку та утримання людського капіталу в силах оборони України визначається Міністерством оборони України.
Гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України “Про Збройні Сили України”, “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, “Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей” та іншими законами.
Відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі Закон України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі – Закон №2011-XII).
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (абзац перший пункту 1 статті 9 Закону №2011-XII).
Відповідно до пунктів 2, 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (пункт 4 статті 9 Закону №2011-XII).
Відповідно до статті 9-2 Закону №2011-ХІІ (доповнено Законом України від 28 червня 2023 року №3161-IX “Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану”) під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.
На виконання Указу Президента України від 24 лютого 2024 року №64 “Про введення воєнного стану в Україні” та Указу Президента України від 24 лютого 2024 року №69 “Про загальну мобілізацію” Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову №168.
Пунктом 1-1 вказаної Постанови (зі змінами, у редакції на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території противника військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань; 
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац перший пункту 1-2 Постанови №168).
Абзацами третім, четвертим пункту 1-2 Постанови №168 також установлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року №745/32197; далі – Порядок №260 у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Розділом XXXIV Порядку №260 (доповнено наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року №44) унормовано порядок виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з Постановою №168.
Пунктом 9 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини.
Відповідно до пункту 11 розділу XXXIV Порядку №260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Згідно з пунктом 12 розділу XXXIV Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800 (далі Положення №402), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Відповідно до пункту 13 розділу XXXIV Порядку №260 військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.
Отже, встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000,00 грн є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану. Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України. До наказу про виплату збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди включаються військовослужбовці: 1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, 2) які перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Норми Постанови №168, Порядку №260 визначають підставою для виплати додаткової винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я отримання одних із таких чотирьох проявів негативного впливу на організм військовослужбовця: поранення; контузія; травма; каліцтво. Умовами, необхідними для виплати збільшеної до 100000,00 грн винагороди є: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, внаслідок такого поранення (контузії, травми, каліцтва). Для виплати додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні або отримання поранення лише тяжкого ступеню. При цьому підставою для включення військовослужбовця до наказу командира про виплату додаткової винагороди є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини.
За обставин цієї справи позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, у тому числі на території Донецької області, а у подальшому перебував на тривалому стаціонарному лікуванні.
У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що 11 жовтня 2024 року, перебуваючи на виконанні бойового завдання в місті Торецьк Бахмутського району Донецької області, при виході з позиції попав під мінометний обстріл, внаслідок чого отримав контузію та травму хребта.
Разом з тим довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, позивачу не видавалася, що не заперечується відповідачем. При цьому за позицією останнього підстави для видачі такої довідки відсутні, оскільки за час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 звернення щодо отримання поранення чи травмування від солдата ОСОБА_2 не надходили, первинна медична картка (форма 100,001/о) не видавалась.
Як вже зазначалася судом, позивач 15 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку надіслав командиру Військової частини НОМЕР_1 рапорт, у якому просив видати наказ про видачу довідки про обставини травми (поранення, контузії), отриманої під час виконання обов`язку військової служби в період жовтня-листопада 2024 року, а саме отримання травми від вибуху, під час виконання бойового завдання в м. Торецьк, Донецької області; а у разі не проведення спеціального (службового) розслідування про обставини отримання травми під час виконання бойового завдання в м. Торецьк, Донецької області провести таке розслідування (поштове відправлення було повернуто адресанту без вручення).
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України №548-XIV від 24 березня 1999 року (далі Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).
Так, за нормами статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).
Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника (стаття 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).
Відповідно до статей 18-19 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці перебувають під захистом держави і мають усю повноту прав і свобод, закріплених Конституцією України.
Держава гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей соціальний і правовий захист відповідно до законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Статтею 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, зокрема, зобов`язання командира (начальника), зокрема до обов`язків командира входить обов`язок, щодо необхідності знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями; організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту; під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю.
Військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини (стаття 254 вказаного Статуту).
Приписами статті 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зокрема визначено, що на стаціонарне лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються в порядку направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я за висновком лікаря військової частини, а для надання допомоги у разі виникнення невідкладного стану за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. За необхідності, з огляду на стан здоров`я військовослужбовця, хворі доставляються до лікувальних закладів у супроводі медичного працівника (фельдшера, санітарного інструктора тощо).
Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).
У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) до направлення військовослужбовця, який одержав травму (поранення, контузію, каліцтво), на лікування поза розташуванням військової частини, така довідка направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі якщо захворювання, травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинені діями противника, в тому числі під час перебування в полоні, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться. Довідка про обставини захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) складається протягом п`яти днів з дня отримання військовослужбовцем первинного облікового медичного документа, затвердженого Міністерством оборони України, а за його відсутності - довідки про перебування в закладі охорони здоров`я, та у такий самий строк направляється до закладу охорони здоров`я, в якому військовослужбовець перебуває на стаціонарному лікуванні, або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до пункт 21.7 глави 21 розділу ІІ Положення №402 постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Форма довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) затверджена в Додатку №5 до Положення №402, яка містить відомості про дату, місце, обставини та причини отримання військовослужбовцем відповідного ушкодження здоров`я, а також відомості щодо пов`язаності такого ушкодження із виконанням обов`язків військової служби чи захистом Батьківщини.
З аналізу наведених норм убачається, що довідка про обставини травми є первинним службовим документом, який підтверджує обставини отримання військовослужбовцем поранення, контузії, травми або каліцтва. Процес оформлення довідки про обставини травми може ініціювати як командування військової частини на підставі рапорту командирів або медичних документів, так і сам військовослужбовець шляхом подання відповідного рапорту, якщо раніше таке питання не було порушене командуванням.
Водночас саме довідка про обставини травми відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260 є спеціально визначеною законодавством підставою для прийняття рішення про виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. 
При цьому долучені досправи документи свідчать про наявність обставин, які підлягали перевірці та належному документальному оформленню відповідачем при вирішенні питання щодо видачі позивачу довідки про обставини травми.
Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження – це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку діагнозу позивача, зокрема періоду його виникнення, перебування його у причинно-наслідковому зв`язку із обставинами проходження позивачем військової служби та виконання ним бойових завдань, оскільки така оцінка виходить за межі судового розгляду.
Однак враховуючи те, що суб`єкт владних повноважень не може уникати виконання покладених на нього обов`язків щодо оформлення документів, необхідних для реалізації військовослужбовцем права на соціальні гарантії, гарантовані державою, суд дійшов висновку, що в даному випадку належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невирішення питання про оформлення та видачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) і зобов`язання відповідача розглянути питання щодо оформлення та видачі позивачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Разом з тим, за відсутності довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 Положення №402, суд позбавлений можливості дійти висновку про наявність усіх передбачених законодавством умов для безпосереднього зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу спірної додаткової винагороди. Відтак взаємопов`язані вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за періоди за час перебування на стаціонарному лікуванні з 03 грудня 2024 року по 17 грудня 2024 року, з 17 грудня 2024 року по 09 січня 2025 року, з 05 лютого 2025 року до 27 лютого 2025 року, з 14 березня 2025 року по 03 квітня 2025 року, з 05 квітня 2025 року по 04 серпня 2025 року, з 06 серпня 2025 року по 17 вересня 2025 року та з 19 вересня 2025 року по 10 жовтня 2025 року та зобов`язання нарахувати і виплатити таку додаткову винагороду задоволенню не підлягають.
Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи, наведені вище висновки, позов належить задовольнити частково.
Документально підтверджені судові витрати, пов`язані із розглядом справи, у цій справі відсутні, тож питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невирішення питання про оформлення та видачу ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути питання щодо оформлення та видачі ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк