Справа № 524/6977/26
Провадження № 1-кп/524/642/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 червня 2026 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі: 
Головуючої судді – ОСОБА_1 
при секретарі – ОСОБА_2 
розглянувши в порядку спрощеного судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників (прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ), кримінальне провадження відомості про яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12025175500000359, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
01.05.2026 Автозаводським районним судом міста Кременчука за ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку терміном на 2 роки,
у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, 
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука перебуває кримінальне провадження № 12025175500000359 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України.
Встановлено, що 18.05.2025 близько 10 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено обвинувачений ОСОБА_6 , проходячи по тротуару в районі квт. 101, буд. 3, в м. Кременчуці Полтавської області, виявив на асфальті банківську карту АТ КБ «ПриватБанк», № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) з безконтактною технологією проведення платежів, емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк», та яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» N 2121-Ш від 7 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414 та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом та належить ОСОБА_5 .
В цей час у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, направлений на викрадення офіційного документа з метою подальшого викрадення грошових коштів з банківської картки. 
Реалізовуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_6 , діючи умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, викрав підібравши індивідуальну пластикову платіжну картку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ).
Надалі ОСОБА_6 розрахувався викраденою банківською карткою у наступних місцях торгівлі, а саме: кіоск «Press Express» на суму 115,00 грн., магазин «МаркетОпт» квт. 101, буд. 3 на суму 486,90 грн., магазин «Magazyn224» на суму 346,00 грн., магазин «Єва» квт. 101, буд. 10-Г на суму 646,90 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1594,80 грн.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті прокурор заявив клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні з урахуванням тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_6 , беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України, прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 
До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_6 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , у якій він зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згоден із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.
Також, у вказаній заяві ОСОБА_6 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. 
Потерпіла ОСОБА_5 також просила проводити розгляд кримінального првадження у спрощеному порядку без її виклику. 
Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку; заяву обвинуваченого, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, згоден із встановленими під час дізнання обставинами, згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку; відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України. 
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження. 
Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку.
Суд дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто, викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів.
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо. 
Обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до інформаційної довідки раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не одружений, на обліках в Кременчуцькому наркологічному диспансері та Кременчуцькому психоневрологічному диспансері не перебуває, вважає себе працездатним.
Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства з застосуванням ст. 75 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши відповідно до ст.. 76 КК України на нього обов`язки, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення.
Враховуючи, що вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 01.05.2026 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України  звільнено відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 роки; вказане кримінальне правопорушення у описовій частині вироку вчинено до постановлення вироку Автозаводського районного суду м.Кременчука від 01.05.2026 року, тому остаточне покарання йому необхідно призначити відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України та звільнити від відбування покарання з випробування на підставі ст.. 75 КК України.
Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання. 
Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.368-371, 373-374, 381-382, 394 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним  ОСОБА_6  у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Відповідно до ч.4 ст. 70, 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене даним вироком більш суворим за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 01.05.2026 року, визначити  ОСОБА_6  остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст.. 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя        ОСОБА_7