ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2026 року         м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участі секретаря судового засідання Філатової К.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Вівчара Аурела Георгійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Вівчара А. Г. на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2026 року, -
В С Т А Н О В И В:
Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн. в дохід держави.
Згідно оскаржуваної постанови, 16 січня 2026 року о 21 год. 16 хв. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Volkswagen Tiguan» державний номерний знак НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі М-19 в с. Прут Чернівецького району Чернівецької області, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Вівчар А. Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2026 року скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Провадження №33/822/264/26     Головуючий у І інстанції: Павлінчук С. С. 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП      Доповідач: Марчук В.Т.
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова районного суду не відповідає фактичним обставинам справи.
Суд залишив поза увагою ту обставину, що розмова, в проміжку часу з 21:57 год. по 21:58 год., в ході якої ОСОБА_1 повідомила про згоду на проведення огляду, а поліцейський відмовив їй – не зафіксована на відеозаписі, оскільки поліцейський залишив бодікамеру у службовому автомобілі, а тому зміст цієї розмови відеозаписом не охоплений.
Крім того, ОСОБА_1 подала письмові пояснення, в яких зазначила, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб, оскільки вона мала чинний страховий поліс на автомобіль та не порушувала Правил дорожнього руху.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника – адвоката Вівчара А. Г., які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №568476 від 16 січня 2026 року (а. с. 1), ОСОБА_1 цього ж дня о 21:16 год., в с. Прут Чернівецького району Чернівецької області, на автомобільній дорозі М-19, керувала транспортним засобом «Volkswagen Tiguan» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими дослідженими доказами по справі.
В матеріалах справи наявна копія постанови серії ЕНА №6522135 від 16 січня 2026 року (а. с. 3), відповідно до якої, ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, за порушення п.2.3.в Правил дорожнього руху.
Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 4), у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з її відмовою.
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. с. 5), огляд ОСОБА_1 у медичному закладі не проводився.
Вищевказані обставини підтверджуються наявним у матеріалах справи відеозаписом (а. с. 8), на якому зафіксовано, що працівники поліції, в ході спілкування з ОСОБА_1 , виявили у неї ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим неодноразово пропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Від проходження огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовилася, мотивуючи відмову тим, що боїться, оскільки вчора вживала алкогольні напої.
Таким чином, районним судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи сторони захисту про те, що в поліцейських не було законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.
З дослідженого судом відеозапису вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що причиною зупинки транспортного засобу була відсутність чинного страхового поліса, а також те, що вона, керуючи транспортним засобом, не користувалася засобами пасивної безпеки.
Під час подальшої перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 мала чинний страховий поліс, у зв`язку з чим зазначена обставина не знайшла свого підтвердження.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що за фактом керування транспортним засобом без використання ременя безпеки відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП за порушення п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху.
Водночас, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що вказана постанова була скасована у встановленому законом порядку.
Наявність зазначеної постанови підтверджує факт виявлення працівниками поліції порушення Правил дорожнього руху та наявність передбачених законом підстав для зупинки транспортного засобу, що виключає сумніви щодо правомірності дій працівників поліції та причин зупинки транспортного засобу.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 була згідна пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.
Згідно з п. 8 Порядку «Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія від проведення огляду поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису складає протокол про адміністративне правопорушення. 
Так, з відеозапису, наявного в матеріалах справи вбачається, що о 21:26 год. на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовилась. Після чого працівник поліції роз`яснив їй наслідки такої відмови та повідомив, що відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Надалі, о 22:03 год, безпосередньо під час підписання протоколу ОСОБА_1 не заперечувала факту своєї відмови та жодним чином не висловлювала згоду на проходження огляду. Більше того, у графі №14 «Пояснення особи» ОСОБА_1 зазначила, що пояснення надасть у суді. Така поведінка послідовно вказує на відсутність у водійки дійсного наміру проходити огляд на місці події.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо відсутності відеофіксації розмови в проміжку часу з 21:57 по 21:58 год. та нібито висловленої згоди на проходження огляду, у вказаний проміжок часу, після попередньої відмови, суд розцінює виключно як обраний спосіб захисту, спрямований на уникнення адміністративної відповідальності.
Будь яких порушень з боку працівників патрульної поліції, які б вказували на незаконну зупинку чи незаконне направлення на огляд, під час апеляційного розгляду судом не встановлено.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження.
Адміністративне стягнення ОСОБА_2 призначене в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Вівчара А. Г. не підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд,- 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Вівчара Аурела Георгійовича залишити без задоволення, а постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя     [підпис]    В.Т. Марчук