ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/298/26
1-кп/609/67/2026

04 травня 2026 року 

Шумський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5 , 

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026211010000123 від 10 березня 2026 року про обвинувачення: 

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Соснове Березнівського району Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не адвоката, не депутата, на утриманні неповнолітніх і малолітніх дітей не має, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.336, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, 

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022р., на території України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв. 24.02.2022р. строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.
Указом Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-ІХ від 03 березня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, який надалі також неодноразово продовжувався, в тому числі і під час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, а саме Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06 травня 2024 року № 272/2024, затвердженого Законом України № 3685-ІХ від 08 травня 2024 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», відповідно до якого на території України продовжено загальну мобілізацію на строк 90 діб.
Так, у невстановлений досудовим-розслідуванням час та місці, однак не пізніше 06 листопада 2024 року у ОСОБА_4 , який будучи військовозобов`язаним, відповідно до ст. 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», достовірно знаючи про дію правового режиму воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, усвідомлюючи про проведення загальної мобілізації на території України на підставі Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022р. «Про загальну мобілізацію», а також Указів Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», будучи придатним до військової служби, не маючи на той час підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та бажаючи ухилитись від проходження військової служби під час мобілізації, виник кримінально-протиправний умисел на отримання підробленого офіційного документу та використання підробленого документу.
Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, діючи умисно та бажаючи настання наслідків, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 06 листопада 2024 року ОСОБА_4 , з метою ухилення від військової служби, використовуючи при цьому месенджер «Telegram», здійснив замовлення та отримав від невстановленої особи довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії Львівської обласної МСЕК №1, серії 12 ААВ № 775968 щодо встановлення другої групи інвалідності на ім`я своєї дружини - ОСОБА_6 , а також документів щодо проведення медичних обстежень за участю ОСОБА_6 на підставі якої можливо ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації.
З метою отримання підробленого пакету медичних документів ОСОБА_4 ввійшов у злочинну змову з невстановленою в ході досудового розслідування особою та замовив за обумовлену ціну в сумі близько 1500 евро виготовлення вказаних документів про встановлення другої групи інвалідності його дружині, з метою їх подальшого використання. Надалі, ОСОБА_4 надавши невстановленій особі, та достовірно знаючи, що копії особистих документів дружини будуть використані для виготовлення підроблених документів щодо встановлення другої групи інвалідності, відправив їх на запит, тим самим сприяв підробленню офіційних документів.
Надалі, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 06 листопада 2024 року ОСОБА_4 отримав через оператора поштового зв`язку від невстановленої особи пакет підроблених документів з відомостями, що не відповідають дійсності стосовно його дружини ОСОБА_6 а саме: довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії Львівської обласної МСЕК №1, серії 12 ААВ № 775968 щодо встановлення другої групи інвалідності та інші медичні документи щодо проведення медичних обстежень за участю ОСОБА_6 , з метою їх подальшого надання до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) та отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.358 КК України, а саме підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім цього, у ОСОБА_4 , який достовірно знав та усвідомлював, що на території України введено правовий режим воєнного стану, оголошено та проводиться мобілізація, з метою отримання права на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, виник умисел на використання підроблених офіційних документів.
Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, діючи умисно та бажаючи настання наслідків ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 06 листопада 2024 року, з метою отримання відстрочки від призову на військову службу, через месенджер «Telegram», шляхом пересилання анкетних даних дружини ОСОБА_6 , здійснив замовлення та отримав підроблений документ, а саме: довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії Львівської обласної МСЕК №1, серії 12 ААВ № 775968 щодо встановлення другої групи інвалідності ОСОБА_6 та медичні документи щодо проведення медичних обстежень за участю дружини - ОСОБА_6 .
Вищенаведену довідку ОСОБА_4 замовив з метою подальшого подання її до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ), з метою отримання відстрочки від призову на військову службу на підставі п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до якого не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю І чи II групи.
Надалі, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 06 листопада 2024 року ОСОБА_4 отримав через оператора поштового зв`язку, від невстановленої особи медичні документи з відомостями, що не відповідають дійсності стосовно його дружини ОСОБА_6 , а саме: довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії Львівської обласної МСЕК №1, серії 12 ААВ № 775968 щодо встановлення другої групи інвалідності та інші медичні документи щодо проведення медичних обстежень за участю ОСОБА_6 .
Так, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій кримінально - протиправний умисел, 06 листопада 2024 року подав до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , підроблені документи відомості у яких не відповідали дійсності, а саме: довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії Львівської обласної МСЕК №1, серії 12 ААВ № 775968, із копіями особистих документів та заявою щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», достовірно знаючи, що дана довідка підроблена, оскільки дружина - ОСОБА_6 її не отримувала та не хворіє хворобами згідно довідки, тобто використав завідомо підроблений документ.
Надалі, в лютому 2025 року та травні 2025 року ОСОБА_4 надавав до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ) підроблені документи, відомості в яких не відповідали дійсності, а саме: довідку до акту огляду медико - соціальної експертної комісії Львівської обласної МСЕК №1, серії 12 ААВ № 775968, копії особистих документів та заяви щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації
На підставі вищенаведеного підробленого документа - довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії Львівської обласної МСЕК №1, серії 12 ААВ № 775968 в лютому 2025 року та травні 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_3 ) ОСОБА_4 було продовжено відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_4 , будучи придатним до військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбаченого ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, попередньо замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи та отримав підроблену довідку до акту огляду медико - соціальної експертної комісії Львівської обласної МСЕК №1, серії 12 ААВ № 775968 щодо наявності у його дружини ОСОБА_6 другої групи інвалідності, а також документи щодо проведення медичних обстежень за участю ОСОБА_6 .
Надалі, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 06 листопада 2024 року ОСОБА_4 отримав у відділенні поштового зв`язку, від невстановленої особи, підроблену довідку від 12 вересня 2024 року серії 12 ААВ № 775968 щодо встановлення другої групи інвалідності, виданої на ім`я ОСОБА_6 , яке Львівською обласною МСЕК №1 не видавалося та не посвідчувалося, а також документи щодо проведення медичних обстежень за участю ОСОБА_6 .
Після цього, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій кримінально - протиправний умисел, 06 листопада 2024 року подав до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , підроблені документи відомості у яких не відповідали дійсності, а саме: довідку до акту огляду медико - соціальної експертної комісії Львівської обласної МСЕК №1, серії 12 ААВ № 775968, із копіями особистих документів та заявою щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», достовірно знаючи, що дана довідка підроблена, оскільки дружина її не отримувала та не хворіє хворобами згідно з довідкою.
За результатами розгляду наданих ОСОБА_4 підроблених документів про встановлення другої групи інвалідності його дружині, 06 листопада 2024 року комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 отримав право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Надалі, в лютому 2025 року та травні 2025 року ОСОБА_4 надавав до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ) підроблені документи, відомості в яких не відповідали дійсності, а саме: довідку до акту огляду медико - соціальної експертної комісії Львівської обласної МСЕК №1, серії 12 ААВ № 775968, копії особистих документів та заяву щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації
На підставі вищенаведеного підробленого документа - довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії Львівської обласної МСЕК №1, серії 12 ААВ № 775968 в лютому 2025 року та травні 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 було продовжено відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.
30 квітня 2026 року між прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ст. 336, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та щиро розкаявся. 
З урахуванням ступеня і характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, а також інших пом`якшуючих обставини, а саме: повного визнання вини, щирого каяття та добровільної сплати грошових коштів у розмірі 50 000 гривень на потреби ЗСУ, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.358 КК України у виді одного року обмеження волі, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України у виді двох років обмеження волі. 
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_4 остаточно визначено узгоджене покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Сторони угоди дійшли згоди щодо можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування остаточно визначеного покарання з випробуванням, в порядку визначеному ст.75 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.336 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування остаточно узгодженого покарання з випробуванням, в порядку визначеному ст.75 КК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину, підтвердив свою згоду на призначення узгодженого покарання, а також те, що цілком розуміє свої права, які передбачені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винним, вид покарання, що буде застосоване до нього, у разі затвердження угоди.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , в підготовчому судовому засіданні підтримав умови угоди та підтвердив добровільність укладення такої його підзахисним.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією). 
Відповідно до абз.2 п.3 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених с.336, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України. Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ст.336, ч.3 ст.358 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України відноситься до кримінального проступку.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. 
Також судом встановлено, що умови даної угоди про визнання винуватості не суперечить вимогам ст.472 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З врахуванням всіх встановлених обставин у кримінальному провадженню, ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, зокрема вчинення кримінального правопорушення у молодому віці, відсутність судимостей, добровільного перерахування грошових коштів в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень на користь Збройних Сил України, наявності пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, щире каяття, та відсутністю обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника - адвоката ОСОБА_8 угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання. 
Також суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого  ОСОБА_4  від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії, покласти на нього передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки.
На думку суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. 
В ході досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.
Витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування - відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374, 474, 475, 476 КПК України, суд - 
У Х В А Л И В:
Затвердити укладену між прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості від 30 квітня 2026 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026211010000123 від 10 березня 2026 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.339, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України і призначити йому за цими статтями покарання:
- за ст.336 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
- за ч.3 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
- за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання засудженому ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 2 (два) роки іспитового строку.
На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.
Речові докази, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, а саме: довідку до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ №775968 на 1-му арк., медичні документи видані медичним центром «ОПМ МЕД» на ім`я ОСОБА_6  - залишити при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили.
Роз`яснити учасникам провадження, що згідно з статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 
Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до п.15 ст.615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.
Учасникам судового провадження вручається повний текст вироку в день його проголошення.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя:	  	ОСОБА_1