ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 921/234/25	
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді О.С. Скрипчук 
суддів Н.М. Кравчук
О.І. Матущак,
секретар судового засідання Постолатій В.Р.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» б/н від 01.05.2026 (вх. № 01-05/1339/26 від 04.05.2026)
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.09.2025 (повний текст рішення складено 23.04.2026, суддя Боровець Я.Я)
у справі № 921/234/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», м. Київ
до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз», м.Тернопіль
про: стягнення заборгованості у розмірі 1 026 984,22 грн.
за участю представників сторін:
від позивача: Кисіль Т.В.
від відповідача: не з`явився 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» про стягнення заборгованості у розмірі 1 026 984, 22 грн, з яких 908 343,73 грн борг, 8 321,13 грн 3% річних, 74 848,44 грн пені, 35 470,92 грн інфляційні втрати, що виникла внаслідок неналежного виконання умов договору транспортування природного газу №1910000201 від 31.12.2019.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору транспортування природного газу №1910000201 від 31.12.2019, зокрема в частині здійснення несвоєчасної оплати послуг із транспортування природного газу за період з липня місяця по грудень місяць 2024 року, внаслідок чого у відповідача виник борг на суму 908 343,73 грн.
У зв`язку з порушенням строків оплати, відповідно до умов Договору, позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 74 848,44 грн.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.09.2025 gозовні вимоги задоволено частково. Судові витрати у складі судового збору у розмірі 15 404,76 грн покладено на відповідача. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 908 343,73 грн основного боргу, 8 321,13 грн 3% річних, 37 424,22 грн пені, 35 470,92 грн інфляційних втрат та 15 404,76 грн судового збору. У решті позовних вимог, відмовлено.
Суд першої інстанції встановив, що матеріалами справи підтверджуються доводи позивача про те, що відповідачем у встановлені договором строки не оплачено вартість замовленої (договірної) потужності та вартість перевищення замовленої (договірної) потужності, чим порушено умови договору, а також вимоги ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України. 
Матеріалами справи підтверджується, що позивач надав, а відповідач отримав відповідні послуги на загальну суму 908 343,73 грн. Водночас доказів їх оплати відповідачем не подано. 
За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі 908 343,73 грн.
Оскільки відповідачем не оплачено вартість послуг замовленої (договірної) потужності та вартість перевищення замовленої (договірної) потужності, на підставі ст.ст. 546–551 ЦК України, ст.ст. 217– 230 ГК України та умов договору позивачем нараховано пеню у розмірі 74 848, 44 грн. Місцевим судом перевірено розрахунок пені та встановлено, що такий здійснено правильно.
Разом з тим, враховуючи надані суду повноваження щодо зменшення розміру штрафних санкцій, необхідність дотримання балансу інтересів сторін в умовах воєнного стану, а також принципи справедливості, добросовісності та розумності, передбачені ст. 3 ЦК України, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені на 50 % до 37 424, 22 грн.
Не погоджуючись з рішенням Тернопільської області від 11.09.2025 в частині відмови у задоволенні позову в частині стягнення 37 424, 22 грн пені, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» через систему «Електронний суд» подало апеляційну скаргу б/н від 01.05.2026 (вх. № 01-05/1339/26 від 04.05.2026) в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» 37 424,22 грн пені, у цій частині ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір пені на 50 %, неправильно застосував ч. 3 ст. 551 ЦК України та не врахував усіх обставин, які мають значення для справи. Апелянт вказує, що відповідач не довів наявності виняткових обставин для зменшення пені, а суд не забезпечив баланс інтересів сторін та фактично надав боржнику необґрунтовану перевагу.
Скаржник також зазначає, що місцевий господарський суд не надав належної оцінки доказам щодо негативних наслідків прострочення виконання зобов`язань для позивача як оператора газотранспортної системи, діяльність якого має стратегічне значення для економіки та безпеки держави. На думку апелянта, підстав для зменшення пені не було, а тому вона підлягає стягненню у повному заявленому розмірі.
Приватне акціонерне товариство «Тернопільміськгаз» подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Тернопільської області без змін.
Відзив на апеляційну скаргу мотивовані тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду не спростовує.
У судове засідання 03.06.2026 з?явився представник позивача, надав пояснення, доводи апеляційної скарги підтримав.
У судове засідання 03.06.2026 відповідач явки уповноваженого представника не забезпечив, через систему «Електронний суд» 02.06.2026 подав клопотання про відкладення розгляду справи.
Розглянувши вказане клопотання про відкладення, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 11. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для відкладення розгляду справи.
Згідно ухвали суду від 11.05.2026 явка представників сторін в судове засідання обов?язковою не визнавалась.
Так, колегією суддів надавався час учасникам судового провадження на надання усіх необхідних на їх думку документів та пояснень у справі. Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність перенесення розгляду справи в силу положень чинного ГПК України.
Разом з тим, нормами чинного законодавства не передбачено жодного обмеження щодо кола представників юридичної особи. За неможливості представництва інтересів товариства, представляти інтереси учасника судового процесу може керівник або інша особа як з числа своїх працівників, так і осіб, не пов?язаних з ним трудовими відносинами.
Колегія суддів враховує, що матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги та ухвалення законного і обґрунтованого рішення відповідно до вимог ст. 236 ГПК України.
При апеляційному розгляді даної справи колегія суддів також враховує положення ст. 129 Конституції України та ст. 2 ГПК України, відповідно до яких одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім 
За таких обставин, з огляду на необхідність дотримання принципу розумності строків розгляду справи, а також те, що явка представників учасників справи судом не визнавалась обов`язковою, з урахуванням змісту ст.ст. 202, 216, 270 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення клопотання позивача про відкладення розгляду справи.
Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.
31.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (як, Оператором/позивачем) та Приватним акціонерним товариством «Тернопільміськгаз» (як, Замовником/відповідачем) укладено Договір транспортування природного газу за №1910000201 (Договір), відповідно до умов якого Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу (послуга) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому Договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п.2.1 Договору).
Пунктом 2.2 Договору передбачено, що послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на вебсайті Оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на вебсайті Оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до Оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування Оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю Замовника.
Згідно з пунктом 2.3 Договору обсяг послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.
Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу (п. 2.4 Договору).
Відповідно до п.2.5 Договору Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ у точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у Договорі.
Пунктом 2.6 Договору визначено, що Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ у точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів.
Додаток 1 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 2 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 3 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу (п. 2.7 Договору).
Відповідно до пункту 2.8 Договору взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.
Згідно з пунктом 3.2 Договору Оператор має право, зокрема, своєчасно отримувати від Замовника плату за надані послуги; стягувати із Замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності, в порядку, визначеному цим Договором.
Замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому Договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати у разі перевищення розміру договірної потужності, у порядку, визначені цим Договором та Кодексом (пункт 4.1 Договору).
Пунктом 5.1 Договору сторони визначили, що порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього Договору.
Відповідно до пункту 6.3 Договору надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється в порядку, встановленому Кодексом. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються оператором на його офіційному вебсайті.
Пунктами 7.1-7.2 Договору передбачено, що вартість послуг розподілу потужності розраховується за тарифами, які встановлюються Регулятором. Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму вебсайті www.tsoua.com.
Вартість послуг договірної потужності визначається виходячи з обсягу замовленої потужності Замовника згідно з додатком 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього Договору (розділ потужності з обмеженнями), та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби (пункт 8.1 Договору).
Згідно з пунктом 8.4 Договору вартість замовленої потужності Замовника (суб`єкта, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператора газорозподільної системи) на період газового місяця (Р) визначається як сума вартості замовлених потужностей за кожен день газового місяця.
Замовник, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, здійснює оплату за послуги транспортування (у томі числі доступу до потужності) з поточного рахунку із спеціальним режимом використання замовника на поточний рахунок оператора газотранспортної системи кожного банківського дня, що зараховується як плата за замовлену потужність у тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
Замовник, який є оператором газорозподільної системи, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг.
Звіт Оператора про використання замовленої потужності Замовником, який надається до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату або повідомлення про зарахування надмірно сплачених коштів у рахунок плати за використання договірної потужності на наступні періоди.
Згідно з пунктом 11.1 Договору послуги, які надаються за цим Договором, за винятком послуг балансування, оформлюються Оператором і Замовником актами наданих послуг.
Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє Замовнику два примірника акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником і скріплені печаткою Оператора (п.11.2 Договору).
Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути Оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними Оператора (п.11.3 Договору).
Відповідно до пункту 11.5 Договору Оператор і Замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки.
Пунктом 13.1 Договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.
У разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.13.5 Договору).
Відповідно до пункту 17.1 Договору останній набирає чинності з дня його укладення, а в частині транспортування природного газу з 7:00 години 01 січня 2020 року (включно) та діє до 31.12.2022, а в частині розрахунків - до їх повного виконання. Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.
Усі зміни та доповнення до цього Договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін (п. 17.2 Договору).
У пункті 19.1 Договору сторони визначили, що вони обмінюються інформацією, що стосується надання послуг, відповідно до порядку і в строки, передбачені Кодексом.
Будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим Договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси, вказані в цьому договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі Сторони або у погоджених Сторонами випадках направлено електронною поштою ( п.19.2 Договору).
У Додатку № 3 до Договору сторонами погоджено перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.
Також, між сторонами укладено ряд додаткових угод до спірного правочину, а саме: №1 від 22.06.2020, №2 від 24.07.2020, №3 від 04.03.2021, №4 від 09.11.2022, №5 від 23.05.2023, №6 від 04.07.2023 та №7 від 12.12.2024 відповідно до яких внесено зміни, змінено редакцію зокрема, п. 2.2, п. 2.3, п.2.7, п.2.8, п. 3.1, п. 3.2, п. 4.1., п. 6.3, п. 7.1, п. 8.1,п.8.2, п.8.3, п. 8.4 , п.8.5, п. 8.6, п. 9.3, п. 9.4, п. 10.1, п. 10.6, п. 11.1, п. 15.3, п. 15.4, п.19.4, п. 19.5 Договору.
Так, Додатковою угодою №4 від 09.11.2022 сторони змінили редакцію пункту 8.4 Договору та передбачили, що Вартість замовленої потужності Замовника (суб`єкта, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператора газорозподільної системи та замовника послуг транспортування, який виконує функції постачальника «останньої надії» у рамках виконання цих функцій) на період газового місяця (Р) визначається як сума вартості замовлених потужностей за кожен день газового місяця.
Замовник, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, здійснює оплату за послуги транспортування (у томі числі доступу до потужності) з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання замовника на поточний рахунок оператора газотранспортної системи кожного банківського дня, що зараховується як плата за замовлену потужність у тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів
Замовник, який є оператором газорозподільної системи або виконує функції постачальника "останньої надії", у рамках виконання цих функцій, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг.
Звіт оператора про використання замовленої потужності Замовником, який надається до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату або повідомлення про нарахування надмірно сплачених коштів у рахунок плати за використання договірної потужності на наступні періоди.
Зазначений правочин та Додаткові угоди до нього підписані уповноваженими представниками Оператора і Замовника та скріплені печатками юридичних осіб.
Відповідач надав право доступу до інформаційної платформи оператора газотранспортної системи Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" своїм представникам (уповноваженим особам) за довіреностями: Рольському О. М., Гапонюк А. В., Миколишин Л. Л., Сікорі В. М., Філіпу О. О., Білецькій Н. М., Дем`яненко Г. К., Губишу С. І., Бігун О. Б., та інші. До зазначених довіреностей додані повідомлення на створення (видалення або коригування) облікового запису уповноважених осіб користувача інформаційної платформи.
На виконання умов договору позивач у період з липня місяця по грудень місяць 2024 року надав, а відповідач прийняв послуги з транспортування природного газу.
Як стверджує позивач, що під час дії Договору відповідачем замовлено потужність відповідно до номінацій, а саме:
- у липні 2024 року обсяг замовленої потужності склав 769,21100 тис. куб. м;
- у серпні 2024 року обсяг замовленої потужності склав 768,95400 тис. куб. м;
- у вересні 2024 року обсяг замовленої потужності склав 769,08200 тис. куб. м;
- у жовтні 2024 року обсяг замовленої потужності склав 965,16800 тис. куб. м;
- у листопаді 2024 року обсяг замовленої потужності склав 1 296,13300 тис. куб. м;
- у грудні 2024 року обсяг замовленої потужності склав 1 495,29600 тис. куб. м.
За результатами остаточної алокації відборів та подач відповідача, позивачем виявлені обсяги перевищення договірної (замовленої) потужності у листопаді 2024 року в розмірі 32,75000 тис. куб. м.
На виконання умов пункту 8.4. Договору позивачем направлено в інформаційній платформі відповідачу:
- рахунок № 07-2024-1910000201/9990000 від 31.07.2024 на оплату замовленої (договірної) потужності за липень 2024 року на загальну суму 114 606,29 грн;
- рахунок № 08-2024-1910000201/9990000 від 31.08.2024 на оплату замовленої (договірної) потужності за серпень 2024 року на загальну суму 114 568,00 грн;
- рахунок № 09-2024-1910000201/9990000 від 30.09.2024 на оплату замовленої (договірної) потужності за вересень 2024 року на загальну суму 114 587,06 грн;
- рахунок № 10-2024-1910000201/9990000 від 31.10.2024 на оплату замовленої (договірної) потужності за жовтень 2024 року на загальну суму 143 802,31 грн;
- рахунок № 11-2024-1910000201/9990000 від 30.11.2024 на оплату замовленої (договірної) потужності за листопад 2024 року на загальну суму 193 113,44 грн;
- рахунок № 12-2024-1910000201/9990000 від 31.12.2024 на оплату замовленої (договірної) потужності за грудень 2024 року на загальну суму 222 787,14 грн.
- рахунок № 11-2024-1910000201/1001124 від 30.11.2024 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за листопад 2024 року на загальну суму 4 879,49 грн та звіт про перевищення замовленої потужності ПрАТ «Тернопільміськгаз» за листопад місяць 2024 року, про що свідчить Реєстр відправлених файлів з Інформаційної платформи ТОВ «Оператор ГТС України».
На виконання пункту 11.2 Договору позивач направив відповідачу Акти наданих послуг замовленої (договірної) потужності на загальну суму 903 464,24 грн, зокрема: №07-2024-1910000201/9990000 від 31.07.2024 за липень 2024 року на суму 114 606,29 грн, №08-2024-1910000201/9990000 від 31.08.2024 за серпень 2024 року на суму 114 568,00 грн, №09-2024-1910000201/9990000 від 30.09.2024 за вересень 2024 року на суму 114 587,06 грн, №10-2024-1910000201/9990000 від 31.10.2024 за жовтень 2024 року на суму 143 802,31 грн, №11-2024-1910000201/9990000 від 30.11.2024 за листопад 2024 року на суму 193 113,44 грн, №12-2023-1910000201/9990000 від 31.12.2024 за грудень 2024 року на суму 222 787,14 грн. Також, позивачем направлено відповідачу Акт наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності №11-2024-1910000201/1001124 від 30.11.2024 за листопад 2024 року на суму 4 879,49 грн.
Акти наданих послуг відповідачем підписано без зауважень.
Однак, у строки встановлені Договором відповідач не оплатив вартість замовленої (договірної) потужності та вартість перевищення замовленої (договірної) потужності, чим порушив п. 2.5, п. 8.4 Договору.
Позивачем, у зв`язку з порушенням строків оплати, нараховано відповідачу пеню у розмірі 74 848,44 грн.
При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.
Рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.09.2025 по справі №921/234/25 оскаржується позивачем в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 37 424, 22 грн, відтак відповідно до вимог ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Аналіз приписів статей 551 Цивільного кодексу України, 233 Господарського кодексу України свідчить, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання (постанова Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №914/1517/18).
Реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність), має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (пункт 88 постанови Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №905/1409/21).
У мотивувальній частині рішення від 11.07.2013 у справі №7-рп/2013, Конституційний Суд України вказав, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Відтак, інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.
Таким чином, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі вичерпного переліку обставин як підстав для зменшення судом розміру неустойки (частина третя статті 551 ЦК України) господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 26.08.2021 у справі №911/378/17 (№911/2223/20).
При вирішенні питання про зменшення пені суд бере до уваги також співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені. Такий підхід є усталеним в судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №920/1013/18, від 26.03.2020 у справі №904/2847/19).
При цьому вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 04.06.2019 у справі №904/3551/18).
Поряд з викладеним колегія суддів зазначає, що у вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки підлягають врахуванню та оцінці на предмет підтвердженості та обґрунтованості як ті підстави для зменшення неустойки, що прямо передбачені законом (частина третя статті 551 ЦК України, стаття 233 ГК України), так і ті, які хоча прямо і не передбачені законом, однак були заявлені як підстави для зменшення розміру неустойки та мають індивідуальний для конкретних спірних правовідносин характер (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.01.2024 у справі №911/2269/22).
Так, відповідач обґрунтовуючи наявність підстав для зменшення пені, посилався на такі обставини:
- ПрАТ «Тернопільміськгаз» є єдиним оператором газорозподільної системи на території м. Тернопіль та Тернопільського району, що підтверджується відповідними ліцензійними документами та є загальновідомим фактом;
- відповідач є підприємством критичної інфраструктури, від стабільної роботи якого безпосередньо залежить безперебійне газопостачання всім категоріям споживачів від побутових до промислових;
- інтереси позивача додатково захищено (компенсовано негативні наслідки прострочення боржника) шляхом пред`явлення вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за весь період прострочення;
- пеня не має перетворюватися на засіб збагачення кредитора чи бути каральним заходом, а повинна слугувати стимулом для належного виконання зобов`язань.
Крім того, зазначає, що ПрАТ «Тернопільміськгаз» є на 100 % тарифним підприємством, всі роботи здійснюються оператором газорозподільної системи за рахунок коштів тарифної виручки. При цьому, витратна частина по обслуговуванню газорозподільної системи у воєнний час не тільки не зменшилась, але й збільшилась за рахунок росту числа аварійних викликів та потреби додаткового обстеження газопроводів не предмет їх ймовірного пошкодження ворожими диверсійними групами. З огляду на особливості діяльності оператор газорозподільної системи обмежений територією власної ліцензованої території та позбавлений можливості здійснювати пошук нових клієнтів на території інших областей задля забезпечення покриття дефіциту коштів. Внаслідок негативних економічних процесів у державі, кризи неплатежів призводить до неможливості вчасно та в повному обсязі виконувати грошові зобов`язання. Внаслідок цього фінансовий стан Товариства є вкрай тяжким, що ставить під загрозу його нормальне функціонування та надання послуг з безперебійного газопостачання.
За таких умов додаткове покладання на підприємство надмірних економічних санкцій призведе до ускладнення і без того тяжкого матеріального становища та фактичної неплатоспроможності і нездатності вести господарську діяльність та виконувати свої функції. Особливості господарської діяльності Товариства, які не дозволяють йому впливати на цінову політику в газовій сфері та стан розрахунків споживачів за надані послуги, його суспільно-економічне значення, вкрай незадовільний фінансовий стан підприємства, обумовлений в першу чергу, низьким рівнем розрахунків за спожитий природний газ, обумовлюють складність, неможливість сплати значної суми штрафних санкцій.
Колегія суддів погоджується, що з огляду на наведене, керуючись загальними засадами цивільного законодавства (справедливості, добросовісності, розумності), суд першої інстанції забезпечив дотримання справедливого балансу прав та інтересів сторін, адекватність обсягу та міри відповідальності відповідача, недопущення стягнення з товариства надмірних штрафних санкцій.
Наведені висновки узгоджуються з нормами закону, які регулюють можливість зменшення розміру штрафних санкцій та є засобом недопущення їх використання ані як інструменту для отримання необґрунтованих доходів, ані як способу уникнути відповідальності. У питанні зменшення розміру неустойки, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, суд щоразу виходить з конкретних обставин.
Такий підхід є усталеним в судовій практиці, зокрема Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (постанови від 11.07.2023 у справі №914/3231/16, від 10.08.2023 у справі №910/8725/22, від 26.09.2023 у справі №910/22026/21, від 02.11.2023 у справі №910/13000/22, від 07.11.2023 у справі №924/215/23, від 09.11.2023 у справі №902/919/22).
У зв`язку з викладеним колегія суддів зазначає, що індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки, а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права.
З огляду на це колегія суддів дійшла висновку, що право на зменшення розміру пені, було обґрунтовано застосоване судом в цій справі. Зважаючи на наведені сторонами доводи, надані докази та обставини справи, обсяг зменшення пені (50%) відповідає принципам добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності. 
Підсумовуючи все вищевказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.09.2025 у справі №9921/234/25.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Судові витрати
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 
УХВАЛИВ :
1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» б/н від 01.05.2026 (вх. № 01-05/1339/26 від 04.05.2026) залишити без задоволення.
2.Рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.09.2025 у справі 921/234/25 залишити без змін.
3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук
Суддя Н.М. Кравчук
Суддя О.І. Матущак