КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження Справа № 369/2735/26
№ 33/824/2889/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року м. Київ 

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Зеленчука М.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Омельченко М.М. від 29 квітня 2026 року у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Іспанії, проживаючого в АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_2 , за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 585502, 07 лютого 2026 року о 14 год. 00 хв. у м. Боярка, вул. Білогородська, 54 водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.13.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 585512, 07 лютого 2026 року о 14 год. 00 хв. у м. Боярка, вул. Білогородська, 54 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та вчинив зіткнення з автомобілем Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.1, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 квітня 2026 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол серії ЕПР1 № 585502 від 07.02.206 року) та накладено на нього адміністративне стягнення - штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 665,60 грн.
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол серії ЕПР1№ 585512 від 07.07.2026 року) та накладено на нього адміністративне стягнення - штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 665,60 грн.
Не погоджуючись з такою постановою судді, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 квітня 2026 року та прийняти нову, якою визнати винним водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок порушення ним п. 10.3 ПДР.
Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд надав невірну оцінку наявним у справі доказам, які підтверджують, що місце зіткнення відбулося у смузі водія, який керував транспортним засобом Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , колесами лівої сторони автомобіля, стоїть у лівій смузі руху відповідно до розмітки, що також свідчить про місце зіткнення у смузі руху автомобіля Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 ; сліди коліс автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_3 , ведуть до задніх коліс з траєкторією виїзду з зупинки, одразу у крайню ліву смугу, тому доводи водія автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_3 , про те, що він рухався у крайній правій смузі є неправдивими.
Вважає безпідставними твердження суду, про те, що водій Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 рухався з небезпечною швидкістю та не врахував дорожню обстановку.
Вказує, що з наявних у матеріалах справи фотознімків вбачається, що автомобіль Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуває в центрі крайньої лівої смуги з дотриманням розумного інтервалу відносно правої смуги, що виключає порушення п. 13.1 ПДР.
Посилається на те, що його вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди відсутня, оскільки своїми діями він не порушив жодного пункту ПДР України, керував автомобілем на дозволеній швидкості в крайній лівій смузі руху. В той час як водій автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , Паікідзе Георгій, бувши припаркованим на зупинці громадського транспорту без увімкнення лівого покажчика повороту, не надавши переваги в русі почав виконувати маневр, щоб перестроїтись в крайню ліву смугу, спричинивши ДТП.
Стверджує, що саме дії водія автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 спричинили ДТП, оскільки під час перестроювання водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтись, тобто водій ОСОБА_2 порушив п. 10.3 ПДР.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. ОСОБА_3 заперечень щодо доводів апеляційної скарги не висловив.
Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.
Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Відповідно до п. 13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є обов`язкова наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (механічних пошкоджень транспортного засобу/транспортних засобів) як обов`язкового елементу об`єктивної сторони матеріального складу правопорушення.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 585502, 07 лютого 2026 року о 14 год. 00 хв. у м. Боярка, вул. Білогородська, 54 водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.13.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 585512, 07 лютого 2026 року о 14 год. 00 хв. у м. Боярка, вул. Білогородська, 54 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та вчинив зіткнення з автомобілем Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.1, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Згідно пояснень ОСОБА_2 , 07 лютого 2026 року приблизно о 14 год. в м. Боярка по вул. Білогородська він рухався на автомобілі Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , в напрямку Білогородської в правій смузі, за ним їхали маршрутки. В цей час із вул. Соборності виїхав автомобіль Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 , на вул. Білогородська і не побачив його автомобіль здійснивши зіткнення.
Згідно пояснень ОСОБА_1 , 07 лютого 2026 року керуючи автомобілем Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 , , виїжджаючи з вул. Соборності на вулицю Білогородська та зайнявши ліву крайню смугу почав продовжувати рух в своїй полосі. Справа, з автобусної зупинки виїжджав автомобіль Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , який не надавши перевагу в русі різко почав виконувати маневр в крайню ліву полосу, внаслідок чого вдарив лівою передньою частиною в праву передню частину його автомобіля.
Зі змісту протоколів, пояснень водіїв, фотознімків вбачається, що автомобіль Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуває в центрі крайньої лівої смуги з дотриманням розумного інтервалу відносно правої смуги, що виключає порушення п. 13.1 ПДР.
Відтак, апеляційний суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи: зокрема протоколи про адміністративне правопорушення від 07.02.2026, дані схеми ДТП, механічні пошкодження транспортних засобів, їх локалізацію та механізм утворення, - оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 порушення п. 13.1 ПДР України, як це вказано у протоколі, тобто відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
З технічної точки зору в даній дорожній обстановці висновки суду першої інстанції про невідповідність дій ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР України не узгоджуються із фактичними обставинами дорожньо-транспортної пригоди.
Отже, в діях ОСОБА_1 порушення п. 13.1 ПДР України не вбачається.
Апеляційний суд не вбачає підстав для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки обов`язкова ознака такого складу, тобто причинний-наслідковий зв`язок, - не доведена.
Сам по собі факт зіткнення транспортних засобів не є безумовною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності без встановлення її вини та причинного зв`язку між її діями і відповідними наслідками.
У п. 7 постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознаки означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява №926/08) зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має право самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
З огляду на наведене, даних про порушення ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР України адміністративні матеріали не містять.
На переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно не з`ясував обставини та дійшов необґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, який не відповідає фактичним обставинам та спростовується дослідженими доказами.
При цьому, суд не має права вийти за межі протоколу і самостійно змінювати кваліфікацію дій особи, зокрема відповідного пункту ПДР.
З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підлягає скасуванню, провадження у справі відносно ОСОБА_1 - закриттю, за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Омельченко М.М. від 29 квітня 2026 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Київського апеляційного суду В.В. Саліхов