Гребінківський районний суд Полтавської області 
___________________________________________________________________________________
  	Справа №: 528/443/26	

Провадження № 2/528/610/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
11 червня 2026 року   	м. Гребінка	

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: 
головуючого судді - Вітківського М.О.,
при секретарі - Коваленко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без проведення технічної фіксації в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:
Представник позивача – адвокат Павленко М.В. звернувсь до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , що мешкає: АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці розміром 0,38 га що знаходиться в АДРЕСА_2 . у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його батька, ОСОБА_2 , який постійно проживав в АДРЕСА_2 .
В обґрунтування позову зазначає, ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Гребінка, Лубенського району, Полтавської області у віці 77 років, помер ОСОБА_2 , який є батьком позивача та постійно проживав в АДРЕСА_2 .
Після його смерті залишилося спадкове майно: Земельна ділянка площею 3,3273 га, кадастровий номер 5320886600:00:002:0047, та житловий будинок з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці розміром 0,38 га що знаходиться в АДРЕСА_2 .
Вказаний житловий будинок з надвірними будівлями належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого виконавчим комітетом Ульяновської сільської ради 18.08.1975 року, про що внесені данні до погосподарської книги №3 на 2025-2032 роки. 
Позивач виявив бажання прийняти спадщину та у встановлений строк звернувся до Приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Радзівон Н.В. з відповідною заявою, на підставі якої 07.11.2024 року була відкрита Спадкова справа за №71/2024.
02 липня 2025 року, державний нотаріус Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Ганна Костянтинівка, згідно до ст.1261 ЦК України, видала позивачу ОСОБА_1 «Свідоцтво про право власності на спадщину за законом» відносно Земельної Ділянки площею 3,3273 га., кадастровий номер 5320886600:00:002:0047.Спадкова справа №71/2024. Зареєстровано в реєстрі за №1523.
02 липня 2025 року, державний нотаріус Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Ганна Костянтинівка, згідно до ст.ст. 1259, 1261 ЦК України, та ст.ст. 46,49 Закону України «Про нотаріат» винесла Постанову №1050/02-31 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» відносно видачи позивачу ОСОБА_1 Свідоцтва про право власності на спадщину за законом відносно житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований на земельній ділянці розміром 0,38 га що знаходиться в АДРЕСА_2 , оскільки спадкоємцем не надано оригіналів документів на вказаний житловий будинок.
Позивач вказує, що прийняв спадщину в встановлений законом строк, тому вважається власником всього спадкового майна. Право власності передбачає, що його власник може володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд. Позивач не має можливості розпоряджатися належним йому спадковим будинком, тому вимушений звернутися до суду з відповідною заявою про визнання права власності на спадковий будинок.
23 квітня 2026 року до суду надійшла відповідь Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с.38).
Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 23.04.2026 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначено підготовче засідання на 18.05.2026 о 09-30 год. Витребувано з Полтавського обласного державного нотаріального архіву (адреса: 36011, Полтавська область, м. Полтава, вул. Шевченка, буд.13) копію спадкової справи №71/2024 відкриту 07.11.2024 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Радзівон Н.В., після смерті ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ). (а.с.39-41).
05.05.2026 року на виконання ухвали суду від 23.04.2026 року з Полтавського обласного державного нотаріального архіву надійшла копія спадкової справи №71/2024 відкрита 07.11.2024 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Радзівон Н.В., після смерті ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ). (а.с.45-87). 
Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 18.05.2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.06.2026 о 13-00 год. (а.с.93,94).
11.06.2026 року позивач та його представник - адвокат Павленко М.В. у судове засідання не з`явились, вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити позов. (а.с.91). 
11.06.2026 року представник відповідача Виконавчого комітету Гребінківської міської ради - Сидоренко Р.М., через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача в якій зазначив, що при вирішенні питання про задоволення позову ОСОБА_3 , покладається на розсуд суду. (а.с.63). 
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.
Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Гребінка, Лубенського району, Полтавської області помер батько позивача ОСОБА_2 про, що свідчить відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане Виконавчим комітетом Гребінківської міської ради, актовий запис №161 від 19.06.2024. (а.с. 15).
Після смерті батька позивача – ОСОБА_2 , залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 3,3273 га, кадастровий номер 5320886600:00:002:0047, та житлового будинку з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці розміром 0,38 га що знаходиться в АДРЕСА_2 .
07 листопада 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Радзівон Н.В. з відповідною заявою, на підставі якої була відкрита Спадкова справа за №71/2024 про, що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. (а.с.16).
Із матеріалів справи вбачається, що 02 липня 2025 року, державний нотаріус Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Ганна Костянтинівка, згідно до ст.1261 ЦК України, видала позивачу ОСОБА_1 «Свідоцтво про право власності на спадщину за законом» відносно Земельної Ділянки площею 3,3273 га., кадастровий номер 5320886600:00:002:0047.Спадкова справа №71/2024. Зареєстровано в реєстрі за №1523. (а.с.47,47 зворот).
Житловий будинок з надвірними будівлями належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого виконавчим комітетом Ульянівської сільської ради 18.08.1975 року, про що внесені данні до Погосподарської книги №3 на 2025-2032 роки. (а.с.21,21 зворот). 
Відповідно до довідки про підтвердження поштової адреси Виконавчого комітету Гребінківської міської ради від 27.05.2025 №18.10-09/78, підтверджено, що згідно домоволодіння (погосподарська книга №3 на 2025-2032 року), яке належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого виконавчим комітетом Ульяновської сільської ради 18.08.1975 року та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.10). 
Відповідно до довідки про наявність у фізичної особи земельних ділянок Виконавчого комітету Гребінківської міської ради від 16.03.2026 №18.10-09/13, земельна ділянка площею 0,38 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства згідно погосподарських книг за 2025-2032 розташована за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно перебувала в користуванні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до дня його смерті. (а.с.22). 
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем станом на 03.06.2025 року проведено технічну інвентаризацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, та проведено незалежну оцінку вказаного об`єкту нерухомого майна. Ринкова вартість об`єкту оцінки становить 79 825,00 грн. (а.с.23-25, 30,31). 
Згідно довідки №1006 від 05.06.2025 року, виданої Комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентарізації», право власності на житловий будинок в АДРЕСА_2 (сто один) в КП Лубенське МБТІ не зареєстровано. (а.с.18).
За змістом інформаційної довідки ФОП ОСОБА_4 №1344 від 03.06.2025, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , не зареєстрований. (а.с.26).
05.05.2026 року на виконання ухвали суду від 23.04.2026 року з Полтавського обласного державного нотаріального архіву надійшла копія спадкової справи №71/2024 відкрита 07.11.2024 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Радзівон Н.В., після смерті ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ). 
Із матеріалів спадкової справи встановлено, що 07.11.2024 приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Радзівон Н.В. відкрито спадкову справу №71/2024 до майна померлого ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Місце зберігання спадкової справи Полтавський обласний державний нотаріальний архів м. Полтава, відповідно до матеріалів спадкової справи, заяву про прийняття спадщини подав син – ОСОБА_1 згідно закону. Дочки спадкодавця ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , подали заяву про відмову від прийняття спадщини, інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у справі немає. 
02 липня 2025 року, державний нотаріус Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Ганна Костянтинівка, згідно до ст.ст. 1259, 1261 ЦК України, та ст.ст. 46,49 Закону України «Про нотаріат» винесла Постанову №1050/02-31 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» відносно видачи позивачу ОСОБА_1 Свідоцтва про право власності на спадщину за законом відносно житлового будиноку з надвірними будівлями, який розташований на земельній ділянці розміром 0,38 га що знаходиться в АДРЕСА_2 , оскільки спадкоємцем не надано оригіналів документів на вказаний житловий будинок. (а.с.45-87).
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
За приписами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.
Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» – при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 
У відповідності ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. 
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.
Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в ході розгляду справи обґрунтування позову знайшли своє об`єктивне підтвердження, отже суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, 

в и р і ш и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , що мешкає: АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці розміром 0,38 га що знаходиться в АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його батька, ОСОБА_2 , який постійно проживав в АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на десять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити кінцеву дату складення повного судового рішення 21.06.2026 року.
На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ). 
Відповідач: Виконавчий комітет Гребінківської міської ради Полтавської області, ЄДРПОУ 04057406, (юридична адреса: 37400, м. Гребінка, Полтавська область, вул. Олексія Припутня, буд.1).
Повний текст рішення складено 16.06.2026 року. 

Суддя  	М. О. Вітківський