Справа № 636/2230/26 
Провадження 2/636/2664/26
РІШЕННЯ
Іменем України

07.05.2026 м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області в складі: 
головуючого - судді Грошової Н.М.
за участю секретаря судового засідання - Марченко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Скульський Сергій Іванович до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,
в с т а н о в и в :

10.03.2026 до Чугуївського міського суду Харківської області надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Скульський Сергій Іванович до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 03 червня 2017 року, Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 156 та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного до її віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову та до досягнення сином повноліття.
В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що 03 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 та зроблено відповідний актовий запис у Книзі реєстрації шлюбів за № 156.
На протязі останніх декількох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Від шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.
Відповідач батько дитини матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв`язку чим позивач вимушена просити суд стягнути з відповідача аліменти.
Ухвалою від 17.03.2026 позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.
23.03.2026 представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків, визначених ухвалою від 17.03.2026..
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 03.04.2026 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримує, просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів. 
Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви (клопотання) з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2017 року, актовий запис № 156 від 03.06.2017 виконано Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 03.06.2017).
Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 19.10.2017, актовий запис № 23), 
Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства, не проживає однією сім`єю, та при таких стосунках, які склалися між сторонами, враховуючи втрату ними почуття кохання і небажання відновити стосунки, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та відповідача.
Згідно до ст. 51Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають значення.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до актового запису про народження № 23 від 19.10.2017, місце реєстрації: Виконавчий комітет Кочетоцької селищної ради Чугуївського району Харківської області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ). 
Сторони проживають окремо, дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні.
При цьому, відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, чи будь-яких доказів щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання дітей.
Крім того, позивач позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини визнав та не заперечував щодо їх задоволення.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Положеннями статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.
Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Нормами статті 141 СК України визначено, що мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Тобто, встановлено принцип рівності обох батьків у питаннях виховання та утримання дітей.
При вирішенні питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд перевіривши обставини, обумовлені статтею 182 СК України, бере до уваги те, що обов`язок утримувати неповнолітню дитину мають нести однаково як батько, так і мати дитини та з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини, вважає, що аліменти підлягають стягненню у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору щодо вимог про стягнення аліментів.
Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, позивачку звільнено від сплати судового збору щодо вимог про стягнення аліментів судові витрати зі сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів за ставкою станом на день пред`явлення становлять 1331,20 грн. та підлягають стягненню з відповідача на користь держави.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позовної заяви про розірвання шлюбу в розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 206, 258-259, 263- 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в :

Позовні вимоги  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Скульський Сергій Іванович до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 03 червня 2017 року Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 156 від 03.06.2017.
Після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_1 залишити без змін « ОСОБА_4 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 10.03.2026 року та до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4  судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
Повернути  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКОПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, сплаченого при зверненні до суду згідно квитанції № 2463-5032-6004-3499 від 10.03.2026 АТ «Таскомбанк». 
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно ч. 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКОПП: НОМЕР_3 , адреса:   АДРЕСА_1 ;
Представник позивача: адвокат Скульський Сергій Іванович (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: пр-т Московський, буд. 144, оф. 606, м. Харків, ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_6 )
Відповідач:  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Головуючий: суддя Н.М. Грошова