Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/5619/26
 
Провадження № 2/711/3234/26

 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
 
головуючого – судді Булгакової Г.В.,
 
за участю секретаря судового засідання – Шемшур Д.С.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ», в особі представника за довіреністю Грибанова Д.В., звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1201928 від 11.08.2025 у розмірі 31 232,00 грн. та понесені судові витрати.
 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.08.2025 між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 1201928. ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» свої зобов`язання за вказаним договором виконало у повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти у безготівковій формі на рахунок платіжної картки, реквізити якої були надані відповідачкою. Надалі, 26.02.2026 між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 26022026.Відповідно до умов вказаного договору та акту прийому-передачі реєстру боржників, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до боржників, строк виконання зобов`язань яких настав, включаючи право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 . Згідно з витягом із реєстру боржників до договору факторингу № 26022026 від 26.02.2026, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки в загальному розмірі 31 232,00 грн., яка складається з: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) - 11 964,00 грн.; заборгованість по комісії за обслуговування кредиту - 15 768,00 грн.; заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) - 3 500,00 грн. Позивач зазначає, відповідачка належним чином покладені на неї договірні зобов`язання не виконала, у визначені строки кошти не повернула. Після відступлення права вимоги ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу на погашення наявної заборгованості ні на рахунки попереднього кредитора, ні на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». З моменту отримання права вимоги до відповідачки позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. З огляду на наведене, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 31 232,00 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн. 
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2026, вказану справу передано для розгляду судді Булгаковій Г.В.
 
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.06.2026 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачці встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином; у позовній заяві  ОСОБА_2 просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ».
 
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином; 11.06.2026 подала заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та комісією за обслуговування кредиту. У задоволенні позовних вимог у частині стягнення неустойки відповідачка просила відмовити.
 
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.
 
Судом встановлено, що 11.08.2025 між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» (далі – кредитодавець, товариство) та ОСОБА_1 (далі – позичальник) в електронній формі укладено договір про споживчий кредит № 1201928, відповідно до пункту 1.1. якого кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим договором, на строк визначений пунктом 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у пункті 1.2. договору у кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. 
 
Згідно з пунктами 1.2., 1.3., 1.4., 1.5.1. - 1.5.4., 1.6. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 12 000,00 грн. Кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 11.08.2025 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку № 1 до договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів) - 06.08.2026 (дата остаточного погашення заборгованості). Комісія за надання кредиту – 3 240,00 грн., яка нараховується за ставкою 27,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування) – 38 544,00 грн., що нараховується за ставкою 14,60% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів, який є додатком № 1 до цього договору. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 0,0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0,0010% річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів. Тип процентної ставки за цим договором - фіксована. 
 
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 (пункт 2.1. договору).
 
ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» свої зобов`язання за вищевказаним договором виконало в повному обсязі, а саме 12.08.2025 перерахувало відповідачці грошові кошти у розмірі 12 000,00 грн. на банківську карту № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням № 45312420 від 12.08.2025. 
 
З відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 1201928 від 11.08.2025 встановлено, що відповідачка на виконання умов договору кошти сплачувала частково, внаслідок чого станом на 26.06.2026 у неї утворилась заборгованість у розмірі 31 232,00 грн., яка складається з: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) - 11 964,00 грн.; заборгованість по комісії за обслуговування кредиту - 15 768,00 грн.; заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) - 3 500,00 грн.
 
26.02.2026 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (далі - фактор) та ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» (далі – клієнт) укладено договір факторингу № 26022026, відповідно до пункту 1.1. якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), неустойку (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі (за наявності) згідно кредитних договорів, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог на інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.
 
Відповідно до акту прийому - передачі реєстру боржників за договором факторингу № 26022026 від 26.02.2026 фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» та клієнт ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» уклали даний акт про те, що на виконання пункту 1.2 договору факторингу № 26022026 від 26.02.2026 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 2307 після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.
 
Згідно з платіжною інструкцією № 51 від 27.02.2026 ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» кошти у розмірі 2 879 602,01 грн., призначення платежу: оплата згідно договору факторингу № 26022026 від 26.02.2026 без ПДВ.
 
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 26022026 від 26.02.2026 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 1201928 від 11.08.2025 у розмірі 31 232,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) - 11 964,00 грн.; заборгованість по комісії за обслуговування кредиту - 15 768,00 грн.; заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) - 3 500,00 грн.
 
На час розгляду справи судом, відповідачкою не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості.
 
Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону.
 
Відповідно до частини 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
 
Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
 
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
 
Відповідно до частини 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
 
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
 
Згідно з пунктом 5, 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
 
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
 
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
 
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
 
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
 
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (пункт 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
 
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
 
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
 
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
 
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
 
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
 
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
 
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
 
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
 
Статтею 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
 
Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
 
Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
 
Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зокрема факт отримання відповідачкою кредитних коштів, невиконання нею договірних зобов`язань, а також часткове визнання заборгованості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та комісією за обслуговування кредиту у загальному розмірі 27 732,00 грн.
 
Щодо стягнення з відповідачки неустойки у розмірі 3 500,00 грн., суд зазначає наступне.
 
Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
 
Згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
 
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, договір про споживчий кредит, тобто договори, відповідно до яких позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем); 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання(невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
 
Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
 
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24.11.2024 у справі № 910/10901/23, який, відповідно до положень частини 4 статті 263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі.
 
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України № 342/2026 від 27.04.2026 строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 02.08.2026.
 
Враховуючи, що на момент укладення кредитного договору, нарахування заборгованості та розгляду справи судом на території України діє воєнний стан, первісний кредитор не мав правових підстав для нарахування відповідачці неустойки за прострочення платежів, а новий кредитор не набув права її вимоги. З огляду на це, у задоволенні позовної вимоги про стягнення неустойки в розмірі 3 500,00 грн. слід відмовити.
 
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 27 732,00 грн., що складає 88,79% від загальної ціни позову (31 232,00 грн.), то із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 364,04 грн.
 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 265, 268, 273, 274, 277, 279, 354 ЦПК України, суд,-
 
УХВАЛИВ:
 
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: вул. Лісова, буд. 2, м. Бровари, Броварський р-н, Київська обл.) заборгованість за договором кредитної лінії № 1201928 від 11.08.2025 у розмірі 27 732,00  грн. та судовий збір у розмірі 2 364,04 грн., а всього 30 096,04 грн.
 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
 
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

 
Головуючий:	  	Г.  В.  Булгакова