_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/19031/25
Провадження № 2/947/265/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2026 року

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Кондратенко Ю.Д. розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом законного представника ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Плецька Юлія Вікторівна, до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - 

ВСТАНОВИВ :

У травні 2025 року адвокат Плецька Ю.. який представляє інтереси ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що відповідач Моркан ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 22.03.2024 звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 291 КК України на підставі ст. 47 КК України, у зв`язку з передачею її на поруки трудовому колективу КНП «Оржицька лікарня», якщо вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилитиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. Сторона позивача зазначає, що внаслідок суспільно-небезпечний дій ОСОБА_4 законному представнику неповнолітньої потерпілої ОСОБА_1 - ОСОБА_3 завдано моральних страждань, розмір яких оцінює у 500000 грн. та просить їх стягнути з ОСОБА_5 .
Представник позивача та позивачка позов підтримали, просили його задовольнити.
Відповідачка та її представник проти задоволення позову заперечували, відзиву не надали. У письмових поясненнях посилалася на недоведеність моральної шкоди та те, що ця шкода частково вже була компенсована відповідачкою.
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивачка є матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею.
Статтею 82ч.6 ЦПК України визначено, що ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 22.03.2024 у справі №543/47/24, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 291 КК України на підставі ст. 47 КК України, у зв`язку з передачею її на поруки трудовому колективу КНП «Оржицька лікарня», якщо вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилитиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, закрито. Цивільний позов ОСОБА_3 залишено без розгляду.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 11.06.2023 приблизно о 13 годині, більш точного часу слідством не встановлено, рухалась на власному велосипеді марки «Україна» по тротуару вулиці Центральна, в сел. Оржиця Лубенського району Полтавської області в напрямку стадіону, чим грубо порушила вимоги п.п. «В» п. 6.6 Правил дорожнього руху України, де в подальшому проїжджаючи приміщення КНП «Оржицька лікарня», розташованого по вул. Центральна, 3 Б, сел. Оржиця допустила наїзд на пішохода ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка рухалася по вказаному вище тротуару, у зустрічному напрямку. У обвинувальному акті зазначено, що у результаті порушення вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України велосипедистом ОСОБА_2 , пішохід ОСОБА_1 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 383 від 14.07.2023 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеню, перелом правої тім`яної кістки з переходом лінії злому на основу черепу, крововиливу між кісткою та твердою мозковою оболонкою, крововиливу під тверду мозкову оболонку правої тім`яно-потиличної ділянки, підшкірна гематома в правій скронево-тім`яно-потиличній ділянці, утворились від дії тупого предмету, при ударі об такий, можливо одномоментно, у вказаний у постанові строк та при вказаних обставинах і по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення. Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/117-23/15780-ІТ від 02.11.2023 у заданій дорожній обстановці в діях велосипедиста марки «Україна» ОСОБА_2 , вбачаються невідповідності з вимогами п.п. «В» п.6.6 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. В умовах заданої пригоди велосипедист ОСОБА_2 , шляхом виконання нею вимог п.п. «В» п. 6.6 Правил дорожнього руху, мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_1 . Зазначений підпункт Правил дорожнього руху України означає: п. 6.6. Велосипедисту забороняється: в) рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках (крім дітей до 7 років на дитячих велосипедах під наглядом дорослих). Порушення вимог п. «В» п.6.6 Правил дорожнього руху велосипедистом ОСОБА_2 з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди та настанням її суспільно-небезпечних наслідків. Велосипедист ОСОБА_2 мала технічну можливість уникнути даної пригоди шляхом виконання вимог п. «В» п. 6.6 Правил дорожнього руху України. Для цього у неї не було будь-яких перешкод, які б не дозволили їй виконати вимоги вказаних Правил.
Згідно із ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Частина 1 ст. 15 ЦК України, закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів такого захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним Кодексом і відповідними законами України.
Частинами 1-3 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача.
Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 500000 грн. сторона позивача зазначила, що внаслідок неправомірних дій відповідачки, їй спричинені моральні страждання у зв`язку з тяжким травмування дочки та її тривалим лікуванням, які тривають по цей час.
Оцінивши доводи позивачки про завдання моральної шкоди та враховуючи усі докази по справі суд приходить до висновку, що позивачці діями відповідача завдана моральна шкода, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, депресії, яких позивачка зазнала у зв`язку з тяжким травмуванням єдиної дитини та її лікуванням.
Тому, приймаючи до уваги усі обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача у якості моральної шкоди грошові кошти в розмірі 300 000 грн., що буде відповідати вимогам розумності та справедливості.
До тверджень сторони відповідача про те, що надані 58150 грн. відповідачкою Маліцькій і є частковим відшкодуванням моральної шкоди, суд ставить критично, вони спростовуються як поясненнями самої ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_6 влітку 2023 року надавала кошти на лікування дочки та придбання медичних препаратів і ніякої моральної шкоди вона не відшкодовувала, так і даними ухвали Оржицького районного суду Полтавської області від 22.03.2024, згідно якої «суд не приймає до уваги пояснення представника потерпілої про те, що з боку обвинуваченої відсутнє щире каяття у скоєному. Про те, що обвинувачена щиро розкаялась у скоєному свідчать її поведінка в судовому засіданні, часткова компенсація заподіяної шкоди потерпілій».
На підставі викладеного суд задовольняє позов частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. 4-13,76-89, 258-273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , як законного представника малолітньої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якості моральної шкоди 300000 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення 

Суддя            Я. В. Бескровний