ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 300/9578/24 пров. № А/857/11757/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,
суддів : Гуляка В.В., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року (ухвалене головуючим-суддею Чуприною О.В. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі – ГУ ПФУ, відповідач) (за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ГУ ПФУ в Івано-Франківській області (далі - третя особа), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 02.12.2024 за о/р № НОМЕР_1 та зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області провести перерахунок та виплату пенсії їй пенсії з 01.12.2024 (першого числа наступного місяця після звернення із заявою за перерахунком пенсії), зарахувавши до стажу період роботи з 01.01.2004 по 01.11.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві "Івано-Франківська обласна клінічна інфекційна лікарня Івано-Франківської обласної ради" (на сьогодні – КНП "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської області") у подвійному розмірі.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 позовні вимоги задоволені частково. Визнано протиправним та скасовано оспорюване рішення про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991, зобов`язано відповідача провести з 01.12.2024 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до стажу періоди її роботи з 01.01.2004 по 31.12.2006, 01.01.2007 по 08.01.2007, з 01.02.2007 по 31.05.2012, з 01.06.2012 по 20.06.2012 , з 21.06.2012 по 30.06.2012, з 01.07.2012 по 31.05.2014, з 01.06.2014 по 30.06.2016, з 01.07.2016 по 31.07.2016, з 01.08.2016 по 30.06.2018, з 01.07.2018 по 31.08.2020, з 01.09.2020 по 31.05.2021, з 15.06.2021 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 08.07.2022, з 23.07.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 30.06.2024, з 01.07.2024 по 30.09.2024 у КНП "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради" у подвійному розмірі згідно ст.60 Закону №1788-ХІІ та зобов`язано здійснити з 01.12.2024 нарахування та виплату позивачці пенсії, перерахованої внаслідок зарахування до страхового стажу періодів її роботи з 01.01.2004 по 31.12.2006, 01.01.2007 по 08.01.2007, з 01.02.2007 по 31.05.2012, з 01.06.2012 по 20.06.2012 , з 21.06.2012 по 30.06.2012, з 01.07.2012 по 31.05.2014, з 01.06.2014 по 30.06.2016, з 01.07.2016 по 31.07.2016, з 01.08.2016 по 30.06.2018, з 01.07.2018 по 31.08.2020, з 01.09.2020 по 31.05.2021, з 15.06.2021 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 08.07.2022, з 23.07.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 30.06.2024, з 01.07.2024 по 30.09.2024 у КНП "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради" у подвійному розмірі згідно ст.60 Закону №1788-ХІІ, з урахуванням уже проведених платежів за вказаний період пенсійних виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що період роботи позивачки з 01.01.2004 для розрахунку страхового стажу зараховано в одинарному розмірі відповідно до статті 24 Закону №1058-IV, а підстави для зарахування періоду роботи з 01.04.2004 по 01.11.2024 у КНП "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської області" в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ відсутні.
Позивачка не скористалася правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 з 26.06.2012 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, призначену відповідно до Закону №1058-IV (том 1, а.с.123-124).
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 23.07.1980, довідки від 01.11.2024 за №1961/01-19, рішення про перерахунок пенсії позивача №926160812732 від 04.12.2024 загальний страховий стаж (повний) пенсіонера з 01.10.2024 складає: 64 роки 04 місяці 09 днів (стаж враховано по 30.09.2024), зокрема: - з 01.09.1979 по 16.07.1980 – навчання у вищих/середніх навчальних закладах; - з 17.07.1980 по 27.04.194 – робота на заводі "Позитрон"; - з 07.05.1984 по 28.12.1986 - робота в інфекційній лікарні (стаж в медичному закладі, відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зараховано в подвійному розмірі 5 років 3 місяці і 14 днів); - з 29.12.1986 по 31.12.1991 – робота за Списком №2 в інфекційній лікарні (стаж в медичному закладі, відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зараховано в подвійному розмірі 10 років і 6 днів); - з 01.01.1992 по 17.09.1993 - робота за Списком №2 в інфекційній лікарні (стаж в медичному закладі, відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зараховано в подвійному розмірі 3 роки 5 місяців і 4 дні); - з 18.09.1993 по 01.10.1993 – робота в інфекційній лікарні без жодних відміток, стаж враховано в одинарному розмірі; - з 02.10.1993 по 01.11.1993 - робота за Списком №2, стаж враховано в одинарному розмірі; - з 02.11.1993 по 12.06.1996 – робота за Списком №2 в інфекційній лікарні стаж в медичному закладі, відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зараховано в подвійному розмірі 5 років 2 місяці і 22 дні); - з 13.06.1996 по 12.07.1996 - робота за Списком №2, стаж враховано в одинарному розмірі; - з 13.07.1996 по 22.10.1997 - робота за Списком №2 в інфекційній лікарні стаж в медичному закладі, відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зараховано в подвійному розмірі 2 роки 6 місяців і 20 днів); - з 23.10.1997 по 10.11.1997 - робота за Списком №2, стаж враховано в одинарному розмірі; - з 11.11.1997 по 01.07.1998 - робота за Списком №2 в інфекційній лікарні стаж в медичному закладі, відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зараховано в подвійному розмірі 1 рік 3 місяці і 12 днів); - з 01.07.1998 по 17.07.1998 - робота за Списком №2, стаж враховано в одинарному розмірі; - з 18.07.1998 по 31.12.2003 - робота за Списком №2 в інфекційній лікарні стаж в медичному закладі, відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зараховано в подвійному розмірі 10 років 10 місяців і 28 днів);
Як свідчать наявні в матеріалах справи додатки до протоколів перерахунку пенсії Форми РС-право у відношенні до всіх періодів, які зараховано в подвійному розмірі проставлена особлива відмітка "працівник охорони здоров`я " та "Медичний заклад із ст. 60".
Водночас, за періоди роботи в інфекційній лікарні за Списком №2 з 01.01.2004 по 31.12.2006, з 01.02.2007 по 31.05.2012 та з 01.06.2012 по 20.06.2012 проставлено відмітки стаж в медичному закладі, відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", втім такі зараховано в одинарному розмірі (том 2, а.с.154).
Інші періоди з 01.01.2007 по 08.01.2007, з 21.06.2012 по 30.06.2012, з 01.07.2012 по 31.05.2014, з 01.06.2014 по 30.06.2016, з 01.07.2016 по 31.07.2016, з 01.08.2016 по 30.06.2018, з 01.07.2018 по 31.08.2020, з 01.09.2020 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 30.06.2024 з 01.07.2024 по 30.09.2024 робота в інфекційній лікарні зарахована до страхового стажу в одинарному розмірі без особливих відміток.
Позивачка 25.11.2024 звернулась до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою, в якій просила перерахувати пенсію та зазначила вид перерахунку "зміна надбавки (перерахувати стаж по статті 60 – в подвійному розмірі)" (том 2, а.с.155). До означеної заяви позивач, серед іншого, долучила: паспорт громадянина України, довідку про зміну назви організації від 01.11.2024 за №1953/01-19 (том 2, а.с.163), довідки про прийняття на роботу (навчання) від 01.11.2024 за №1961/01-19 (том 2,а.с.164).
Зі змісту довідки від 01.11.2024 за №1961/01-19 (том 2,а.с.164) КНП "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради" слідує, що позивач дійсно працює в КНП ЦІЗ ІФ ОР на основному місці роботи, на 1,0 ставки, сестрою медичною стаціонару в інфекційному відділенні для дорослих з 31.08.2023 згідно наказу №407/к від 30.08.2023 по даний час [01.11.2024 день видачі довідки], що дає право відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ зарахувати стаж роботи у подвійному розмірі, також ОСОБА_1 працювала в КНП "Івано-Франківська обласна клінічна інфекційна лікарня Івано-Франківської обласної ради" на посадах санітарки-прибиральниці, сестри медичної палатної дитячого відділення, сестри медичної палатної відділення для дорослих з 07.05.1984 (наказ №45 пункт 4 від 03.05.1984) по 30.08.2023 (наказ №147-к від 29.08.2023), що дає право відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ зарахувати стаж роботи у подвійному розмірі.
Така довідка містить відомості про перебування ОСОБА_1 у відпустці без збереження заробітної плати з 01.06.2021 по 14.06.2021 та з 09.07.2022 по 22.07.2022.
Згідно рішення Івано-Франківської обласної ради від 07.12.2022 за №564-18/2022, КНП "Івано-Франківська обласна клінічна інфекційна лікарня Івано-Франківської обласної ради" припинено (реорганізовано), шляхом приєднання до КНП "Івано-Франківський обласний фтизіопульмонологічний центр Івано-Франківської обласної ради" (Центр легеневих захворювань) (том 2, а.с.164).
КНП "Івано-Франківський обласний фтизіопульмонологічний центр Івано-Франківської обласної ради" (Центр легеневих захворювань) перейменовано в КНП "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради" з 28.06.2024 згідно наказу №221/о/тр від 28.06.2024, що засвідчується витягом з такого наказу від 01.11.2024 за №1953/01-19 (том 2, а.с.163). 
Також у матеріалах пенсійної справи, серед іншого, міститься заява ОСОБА_1 від 11.10.2024, в котрій остання ставила питання про здійснення перерахунку пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону №1058-IV (том 2, а.с.125).
ГУ ПФУ в Миколаївській області, розглянувши за принципом екстериторіальності заяву позивача від 25.11.2024 (том 2, а.с.155-156) разом із доданими до такої документами, прийняло рішення за о/р №926160812732 від 02.12.2024 про відмову у перерахунку пенсії відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ (том 2, а.с.175-176). Вказана відмова мотивована тим, що після набрання чинності Законом №1058-IV, тобто з 01 січня 2004 року, всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі. 
Вважаючи протиправним рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 02.12.2024 за о/р № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 звернулась з цим позовом до суду за відновленням порушеного права на пільгове обчислення спірної частини страхового стажу у подвійному розмірі.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні стаж роботи ОСОБА_1 за період з 01.01.2004 по 31.12.2006, 01.01.2007 по 08.01.2007, з 01.02.2007 по 31.05.2012, з 01.06.2012 по 20.06.2012 , з 21.06.2012 по 30.06.2012, з 01.07.2012 по 31.05.2014, з 01.06.2014 по 30.06.2016, з 01.07.2016 по 31.07.2016, з 01.08.2016 по 30.06.2018, з 01.07.2018 по 31.08.2020, з 01.09.2020 по 31.05.2021, з 15.06.2021 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 08.07.2022, з 23.07.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 30.06.2024, з 01.07.2024 по 30.09.2024 в КНП "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради" має зараховуватися до спеціального стажу в подвійному розмірі, як це передбачено статтею 60 Закону №1788-ХІІ.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом №1788-ХІІ та Законом №1058-IV (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону №1788-ХІІ).
В силу правового регулювання пункту 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Пільги щодо обчислення стажу роботи в деяких медичних закладах передбачені статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно якої робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 06.04.2000 за №1645-ІІІ (далі – Закон №1645-ІІІ) визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.
Статтею 1 Закону №1645-ІІІ визначено, що інфекційні хвороби це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.
За змістом статті 7 Закону №1645-ІІІ лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. У разі якщо перебіг інфекційної хвороби легкий, а епідемічна ситуація в осередку інфекційної хвороби благополучна, лікування такого хворого під систематичним медичним наглядом може здійснюватися амбулаторно, крім випадків, передбачених статтями 22, 27 і 31 цього Закону. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають, медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.
Отже, КНП "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради", є медичним закладом призначеним для лікування хворих на інфекційні хвороби, і в розумінні статті 60 Закону №1788-ХІІ є інфекційним закладом охорони здоров`я.
Відповідно до довідки від 01.11.2024 за №1961/01-19, виданої КНП "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради", ОСОБА_1 дійсно працює в КНП ЦІЗ ІФ ОР на основному місці роботи, на 1,0 ставки, сестрою медичною стаціонару в інфекційному відділенні для дорослих з 31.08.2023 згідно наказу №407/к від 30.08.2023 по даний час (01.11.2024 день видачі довідки), що дає право відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ зарахувати стаж роботи у подвійному розмірі.
Також у коментованій довідці міститься інформація про те, що ОСОБА_1 працювала в КНП "Івано-Франківська обласна клінічна інфекційна лікарня Івано-Франківської обласної ради" на посадах санітарки-прибиральниці, сестри медичної палатної дитячого відділення, сестри медичної палатної відділення для дорослих з 07.05.1984 (наказ №45 пункт 4 від 03.05.1984) по 30.08.2023 (наказ №147-к від 29.08.2023), що дає право відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ зарахувати стаж роботи у подвійному розмірі.
Така довідка містить відомості про перебування ОСОБА_1 у відпустці без збереження заробітної плати з 01.06.2021 по 14.06.2021 та з 09.07.2022 по 22.07.2022 (том 2, а.с.163). 
Позивач з 26.06.2012 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, призначену відповідно до Закону №1058-IV (том1, а.с.123-235).
Матеріали справи свідчать, що 22.02.2019, 23.04,2020, 13.10.2020, 13.10.2020, 23.02.2021, 02.03.2021, 22.02.2022, 12.10.2022, 21.12.2022, 26.02.2023, 23.06.2023, 17.10.2024, 04.12.2024 у зв`язку із уточненням даних, встановленням доплати, індексацією заробітку, зміни параметрів існуючого стажу, у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму, у зв`язку з уточненням даних в електронній пенсійній справі мало місце перерахунку пенсії позивача.
ОСОБА_1 25.11.2024 звернулась до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою (том 2, а.с.155-156), в якій просила перерахувати пенсію та зазначила вид перерахунку "зміна надбавки (перерахувати стаж по статті 60 – в подвійному розмірі, стаж з 01.01.2004)".
До означеної заяви позивач, серед іншого, долучила, довідку від 01.11.2024 за №1961/01-19, видану КНП "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради" (том 2, а.с.164).
Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, розглянувши за принципом екстериторіальності заяву позивача від 25.11.2024 (том 2, а.с.155-156) разом із доданими до такої документами, прийняло рішення за о/р №926160812732 від 02.12.2024 про відмову у перерахунку пенсії відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (том 2, а.с.175-176).
Зміна коефіцієнту страхового стажу з урахуванням кратності відбувалась у зв`язку із зарахуванням до стажу роботи ОСОБА_1 додаткових періодів роботи, а не у зв`язку із врахуванням спірних періодів роботи в інфекційній лікарні у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ.
Коментовані матеріали пенсійної справи засвідчують, що періоди роботи ОСОБА_1 з 07.05.1984 по 28.12.1986, з 29.12.1986 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 17.09.1993, з 02.11.1993 по 12.06.1996, з 13.07.1996 по 22.10.1997, з 11.11.1997 по 01.07.1998, з 18.07.1998 по 31.12.2003 в КНП "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради" зараховано в подвійному розмірі із посиланням на статтю 60 Закону №1788-ХІІ (із позначкою "Мед.заклад"). Такі періоди роботи пенсіонера в закладі надання психіатричної допомоги не є спірними у цій справі (том 2, а.с.154).
Саме з урахуванням такого подвоєння, при призначенні позивачу з червня 2012 року пенсії, відповідач розрахував коефіцієнта стажу в значенні 0,66713, виходячи з 625 місяців роботи в закладі охорони здоров`я.
При цьому, періоди роботи позивача в КНП "ЦІЗ ІФ ОР" з 01.01.2004 по 31.12.2006, з 01.02.2007 по 31.05.2012 та з 01.06.2012 по 20.06.2012 проставлено відмітки стаж в медичному закладі, відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", втім такі зараховано в одинарному розмірі, інші періоди з 01.01.2007 по 08.01.2007, з 21.06.2012 по 30.06.2012, з 01.07.2012 по 31.05.2014, з 01.06.2014 по 30.06.2016, з 01.07.2016 по 31.07.2016, з 01.08.2016 по 30.06.2018, з 01.07.2018 по 31.08.2020, з 01.09.2020 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 30.06.2024 з 01.07.2024 по 30.09.2024 робота в інфекційній лікарні зарахована до страхового стажу в одинарному розмірі без особливих відміток "працівник охорони здоров`я" та "Медичний заклад стаття 60" (том 2, а.с.154).
Незважаючи на те, що періоди з 01.01.2004 по 31.12.2006, з 01.02.2007 по 31.05.2012 та з 01.06.2012 по 20.06.2012 у всіх додатках до протоколу про призначення і перерахунок пенсії хоч і мають особливу примітку "Мед.заклад із ст.60", втім обчислення такого періоду до страхового стажу здійснено в однократному розмірі.
З червня 2012 року, як свідчать протоколи перерахунку пенсії, коефіцієнт стажу змінювався і зростав в однократному розмірі як правило кожних 24 місяця у зв`язку із продовженням перебування позивача у трудових відносинах і сплати страхових внесків.
Відповідач-апелянт у справі не спростував, що КНП "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради", є медичним закладом призначеним для лікування хворих на інфекційні хвороби, і в розумінні статті 60 Закону №1788-ХІІ є інфекційним закладом охорони здоров`я.
Станом на день звернення до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії положення статті 60 Закону №1788-ХІІ в частині, що стосується пільг по обчисленню стажу за роботу з надання психіатричної допомоги, залишилися без змін, отже, норми чинного законодавства, які регулюють питання пенсійного забезпечення, передбачають пільгове (в подвійному розмірі) обчислення страхового стажу за таку роботу.
Окрім цього, слід зазначити, що робота позивача у інфекційній лікарні у спірний період відповідачем не спростовується, а навпаки підтверджується.
Таким чином, стаж роботи ОСОБА_1 за період з 01.01.2004 по 31.12.2006, 01.01.2007 по 08.01.2007, з 01.02.2007 по 31.05.2012, з 01.06.2012 по 20.06.2012 , з 21.06.2012 по 30.06.2012, з 01.07.2012 по 31.05.2014, з 01.06.2014 по 30.06.2016, з 01.07.2016 по 31.07.2016, з 01.08.2016 по 30.06.2018, з 01.07.2018 по 31.08.2020, з 01.09.2020 по 31.05.2021, з 15.06.2021 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 08.07.2022, з 23.07.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 30.06.2024, з 01.07.2024 по 30.09.2024 в КНП "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради" має зараховуватися до спеціального стажу в подвійному розмірі, як це передбачено статтею 60 Закону №1788-ХІІ.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 27.04.2023 в справі №160/14078/22, від 08.06.2022 в справі №689/1593/16-а, від 08.06.2022 в справі №510/1593/16-а, від 20.04.2022 в справі № 214/3705/17, від 22.12.2021 у справі №688/2916/17, від 27.02.2020 у справі №462/1713/17, від 23.01.2019 у справі №485/103/17 та від 04.12.2019 у справі №689/872/17, які були враховані судом при вирішенні спірних правовідносин.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Суд також зазначає, що у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20, Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом №1058-IV та Законом №1788-ХІІ вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон №1788-ХІІ був прийнятий раніше за Закон №1058-IV.
Окрім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення", то він мав би виключити із Закону України "Про пенсійне забезпечення" усі інші положення, чого зроблено не було.
Відповідно до довідки від 01.11.2024 за №1961/01-19, виданої КНП "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради", ОСОБА_1 дійсно працює в КНП ЦІЗ ІФ ОР на основному місці роботи, на 1,0 ставки, сестрою медичною стаціонару в інфекційному відділенні для дорослих з 31.08.2023 згідно наказу №407/к від 30.08.2023 по даний час [01.11.2024 день видачі довідки], що дає право відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ зарахувати стаж роботи у подвійному розмірі (том 2, а.с.164).
Судом не заперечується обставина роботи позивача в КНП "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради" з 01.10.2024 по 01.11.2024 (дата видачі довідки), втім згідно останнього розрахунку стажу (Форма РС-право), що міститься в матеріалах пенсійної справи, до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано період лише по 30.09.2024 (том 2, а.с.146).
Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільги щодо обчислення стажу роботи в деяких медичних закладах передбачені статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно якої робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Своєю чергою, зміст частини другої статті 9 КАС України дає підстави стверджувати, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, та за жодних умов становище позивача за наслідками судового розгляду не може бути погіршено порівняно з тим, яким воно було до звернення до суду за захистом своїх прав.
В контексті наведеної норми, суд зазначає, що в адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин).
Відтак, в силу вимог частини 1 статті 2, частини 1 статті 5, пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України у суду відсутні процесуальні підстави для вирішення вказаної вище позовної вимоги ОСОБА_1 .
При цьому, обираючи ефективний спосіб захисту порушеного права, та періоду, що підлягає захисту, суд керується такими мотивами.
Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до пунктів 4.1, 4.2, абзацу 3 пункту 4.3 і пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (надалі по тексту також – Порядок №22-1), заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів.
Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Із вказаного слідує, що після реєстрації заяви позивача, органом пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність чи відсутність права на врахування періоду роботи ОСОБА_1 в КНП "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради" з 01.01.2004 по 01.11.2024 у подвійному розмірі, в розумінні Порядку №22-1 є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про що вірно зазначено пенсіонером у позовній заяві.
В контексті вирішення питання ефективного способу відновлення порушеного права суд керується приписами частини 4 статті 45 Закону №1058-IV, за змістом яких перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35 (пенсія по інвалідності, зміни групи інвалідності), частиною другою статті 38 (пенсія у зв`язку із втратою годувальника), частиною третьою статті 42 (перерахунок пенсії у разі зміни прожиткового мінімуму для осіб, які втрати працездатність) і частиною п`ятою статті 48 (пенсії особам, які перебувають на повному державному утриманні) цього Закону, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Так як позивач подала заяву про перерахунок пенсії 25.11.2024 (том 2, а.с.155-156), то спірний перерахунок повинен бути здійснений з 01.12.2024, про що вірно зазначено ОСОБА_1 у позовній заяві.
В силу правового регулювання частини 2 статті 87 Закону №1058-IV суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Встановлені судом обставини згідно матеріалів справи, вказують на протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оформлену рішенням за о/р № НОМЕР_1 від 02.12.2024, щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 по 31.12.2006, 01.01.2007 по 08.01.2007, з 01.02.2007 по 31.05.2012, з 01.06.2012 по 20.06.2012 , з 21.06.2012 по 30.06.2012, з 01.07.2012 по 31.05.2014, з 01.06.2014 по 30.06.2016, з 01.07.2016 по 31.07.2016, з 01.08.2016 по 30.06.2018, з 01.07.2018 по 31.08.2020, з 01.09.2020 по 31.05.2021, з 15.06.2021 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 08.07.2022, з 23.07.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 30.06.2024, з 01.07.2024 по 30.09.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради" в подвійному розмірі, при розгляді заяви позивача від 25.11.2024.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).
Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з статті 245 КАС України. При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести з 01.12.2024, перерахунок пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до страхового стажу період її роботи з 01.01.2004 по 31.12.2006, 01.01.2007 по 08.01.2007, з 01.02.2007 по 31.05.2012, з 01.06.2012 по 20.06.2012 , з 21.06.2012 по 30.06.2012, з 01.07.2012 по 31.05.2014, з 01.06.2014 по 30.06.2016, з 01.07.2016 по 31.07.2016, з 01.08.2016 по 30.06.2018, з 01.07.2018 по 31.08.2020, з 01.09.2020 по 31.05.2021, з 15.06.2021 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 08.07.2022, з 23.07.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 30.06.2024, з 01.07.2024 по 30.09.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради" в подвійному розмірі згідно із статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ, з урахуванням уже проведених платежів за вказаний період пенсійних виплат. 
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року по справі №300/9578/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин