ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49027
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-49, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2026	м. Дніпро	Справа № 904/7524/25	

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., при секретарі судового засідання Козуниці К.Е., розглянувши матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", 04116, м.Київ, вул.Шолуденка, буд.1, код ЄДРПОУ 42399676
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИТАН ТЕПЛОЕНЕРГО", 49000, м.Дніпро, вул.Грушевського, буд.15А, кв.21, код ЄДРПОУ 41340951
про стягнення заборгованості у розмірі 798 895,80грн. 

Представники сторін:
від позивача: Рильцова Євгенія Юріївна, довіреність №144 від 30.12.2025р.
від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИТАН ТЕПЛОЕНЕРГО" про стягнення боргу у розмірі 798 901,43грн., у тому числі: основний борг у сумі 694 841,04грн., пеню у сумі 86 883,80грн., три проценти річних у сумі 8 464,46грн., інфляційні втрати у сумі 8 706,50грн.
Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором постачання природного газу № 8535-ТКЕ(24)-03 від 23.09.2024р. в частині своєчасної та повної оплати за фактично переданий природний газ.
Ухвалою суду від 05.01.2026р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.02.2026р. о 11:00год.
22.01.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де зазначає, що акти приймання-передачі природного газу за жовтень 2024 – квітень 2025 року на суму 694 841,04грн. підписувались зі сторони відповідача, а тому в цій частині позов визнається в повному обсязі. Крім того, просить зменшити розмір пені до 17 170,96грн. 
02.02.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання.
02.02.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де вказує, що у розрахунку штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат (додано до позовної заяви) наведені всі складові такого розрахунку, а саме: вартість спожитого обсягу природного газу у спірний період з урахуванням вартості послуги транспортування природного газу, відомості про наявність або відсутність фактичних оплат боржником, суму боргу, періоди прострочення, кількість днів прострочення, окремо розмір (суми) нарахованих процентів річних інфляційних втрат та пені. Також звертає увагу суду на те, що Відповідач повинен самостійно нести всі ризики: як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань, та погодився з умовами щодо порядку і строків виконання грошових зобов`язань, а також погодився з умовами договору щодо відповідальності за порушення грошових зобов`язань. Позивач не вбачає виключних та достатніх підстав для зменшення неустойки (пені), яка підлягає стягненню з Відповідача, оскільки посилання на норми права (ст. 551 ЦК України), не є підставою для звільнення від господарсько-правової відповідальності, з огляду на те, що між сторонами у цій справі виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина 1 статті 1 Цивільного кодексу України), що регулюються актами цивільного законодавства України та, виходячи із вищевказаних положень законодавства України.
В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
Ухвалою суду від 02.02.2026р. відкладено підготовче засідання по справі на 16.02.2026р. о 10:30год.
16.02.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява про закриття підготовчого судового провадження.
В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
Ухвалою суду від 16.02.2026р. відкладено підготовче засідання по справі на 11.03.2026р. о 11:30год.
В судове засідання з`явились представники всіх сторін.
Ухвалою суду від 11.03.2026р. закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 27.03.2026 о 11:00год.
26.03.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.
В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
Ухвалою суду від 27.03.2026р. відкладено розгляд справи по суті на 06.04.2026р. о 12:45год.
03.04.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині основної заборгованості. 
06.04.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження. У судовому засідання 06.04.2026р. зазначене клопотання було розглянуто, за результатами чого суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення. 
В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
Ухвалою суду від 06.04.2026р. відкладено розгляд справи по суті на 27.04.2026р. о 12:00год.
27.04.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання по справі.
В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТИТАН ТЕПЛОЕНЕРГО" укладено Договір №8535-ТКЕ(24)-03 постачання природного газу.
Згідно з п.2.1. Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з жовтня 2024 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 675,00939 тис. куб. метрів (шістсот сімдесят п`ять тисяч дев`ять, 39 куб. м), в тому числі по місяцях.
Пунктом 2.2. визначено, що Споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які зазначені в пункті 2.1 цього Договору повністю покривають потреби Споживача у відповідному розрахунковому періоді для потреб, визначених пунктом 1.2 цього Договору.
Відповідно до п. 3.5 Договору, приймання-передача газу, переданого Позивачем Відповідачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі природного газу.
Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 7 (сьомого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, по два примірники актів приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (надалі також – акти), підписані уповноваженим представником Споживача, а саме: акт на Обсяг І (фіксований), акт на Обсяг ІІІ (фіксований) та акт на Обсяг ІІ. В актах зазначаються фактичні обсяги використання природного газу, які визначаються з урахуванням вимог пункту 2.1, підпунктів 2.2.3 та 3.5.2 цього Договору, їх ціна (визначається відповідно до розділу 4 цього Договору) та вартість (п.3.5.1).
У пункті 3.5.4. сторони дійшли згоди, що Постачальник протягом 3 (трьох) робочих днів з дати одержання актів зобов`язується повернути Споживачу по одному примірнику оригіналів актів, підписаних уповноваженим представником Постачальника або надає обґрунтовану відмову від підписання акта. Після підписання Сторонами актів приймання-передачі, замовлені обсяги природного газу за Договором вважаються скоригованими.
Відповідно до пункту 5.1 Договору Споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку: 
- 70% вартості фактично переданого відповідно до акта/актів приймання-передачі природного газу – до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; 
- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта/актівприйманняпередачі природний газ – до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. 
У разі відсутності акта/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого Споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.3 пункту 3.5 цього Договору.
Сторони погоджуються, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер Договору є обов`язковим. Зміна Споживачем призначення платежу здійснюється виключно листом, який надається Постачальнику, але в будь-якому випадку не пізніше 10 (десяти) днів з дня надходження відповідних коштів на рахунок Постачальника (п.5.3.).
Відповідно до п.5.4. оплата за природний газ здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений в розділі 14 цього Договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього Договору. Кошти, які надійшли від Споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за попередні розрахункові періоди за цим Договором.
Згідно з п.7.1. за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором.
Даний Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) або з дати накладення уповноваженим представником однієї зі Сторін останнього у часі кваліфікованого електронного підпису/удосконаленого електронного підпису (надалі – КЕП/УЕП), та діє до "30" квітня 2025 р. включно, а в частині розрахунків – до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору. Постачання природного газу згідно даного Договору Споживачу здійснюється з врахуванням умов пунктів 2.1, 3.3, 5.2 цього Договору (п.13.1.).
24.10.2024р. сторони уклади Додаткову угоду №1 до вищезазначеного Договору (а.с.31), відповідно якою виклали перший абзац та таблицю пункту 2.1. Розділу 2 «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» Договору в наступній редакції: «Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з жовтня 2024 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 757,46885 тис. куб. метрів ( сімсот пятьдесят сім тисяч чотириста шістдесят вісім, 85 куб. метрів), в тому числі по місяцях (далі також - розрахункові періоди)».
Як вбачається з матеріалів справи, протягом жовтня 2024 – квітня 2025 Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 15 369 478,81грн., що підтверджується наступними актами приймання – передачі природного газу:
- акт приймання-передачі природного газу від 31 жовтня 2024 р., обсяг переданого газу: 7,54845 тис.куб.м, вартістю: 124 956,19 грн (обсяг ІІІ) (а.с.7);
- акт приймання-передачі природного газу від 30 листопада 2024 р., обсяг переданого газу: 128,83636 тис.куб.м, вартістю: 2 132 742,56 грн (обсяг ІІІ) (а.с.8); 
- акт приймання-передачі природного газу від 31 грудня 2024 р., обсяг переданого газу: 192,55840 тис.куб.м, вартістю: 3 187 590,04 грн (обсяг ІІІ) (а.с.9); 
- акт приймання-передачі природного газу від 31 січня 2025 р., обсяг переданого газу: 199,17544 тис.куб.м, вартістю: 3 396 458,40 грн (обсяг ІІІ) (а.с.10); 
- акт приймання-передачі природного газу від 28 лютого 2025 р., обсяг переданого газу: 208,51095 тис.куб.м, вартістю: 3 555 653,08 грн (обсяг ІІІ) (а.с.11); 
- акт приймання-передачі природного газу від 31 березня 2025 р., обсяг переданого газу: 98,72531 тис.куб.м, вартістю: 2 313 608,72 грн (обсяг ІІ) (а.с.12); 
- акт приймання-передачі природного газу від 31 березня 2025 р., обсяг переданого газу: 20,83925 тис.куб.м, вартістю: 355 363,32 грн (обсяг ІІІ) (а.с.13); 
- акт приймання-передачі природного газу від 30 квітня 2025 р., обсяг переданого газу: 13,96868 тис.куб.м, вартістю: 303 106,50 грн (обсяг ІІ) (а.с.14); 
Всі акти приймання-передачі підписані сторонами в електронному вигляді без зауважень. Даний факт сторонами не заперечувався. 
Як зазначив позивач, оплату за переданий газ Відповідач здійснив частково у сумі 14 674 637,77грн. (а.с.32) та не виконав зобов`язання у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1 Договору.
Отже, сума простроченого та несплаченого основного боргу Відповідача перед Позивачем за Договором складає 694 841,04грн., що і стало причиною звернення позивача до суду з даною позовною заявою.
За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За правилами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як вбачається з умов договору, строк оплати товару є таким, що настав.
Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).
Суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем сплачено суму основного боргу, на підтвердження чого надано платіжну інструкцію №1018 від 30.03.2026р. на суму 694 841,04грн. (а.с.119).
Під час судових засідань 06.04.2026р. та 27.04.2026р. представник позивача підтвердив здійснення відповідачем оплати суми основного боргу.
Відповідно до пункту 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом сплати суми боргу боржником (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом до суду за умови подання доказів такого врегулювання.
Враховуючи вказані обставини, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу в сумі 694 841,04грн., у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.
Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.
Відповідно до пункту 7.2 Договору, у разі прострочення Відповідачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4. цього Договору, Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу 3% річних, інфляційних збитків та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Позивач розрахував та просить стягнути з Відповідача пеню у розмірі 86 883,80грн. за загальний період з 18.02.2025р. по 17.09.2025р.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`яз ання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі наведеної норми закону Позивач просить стягнути з Відповідача 3% річних у розмірі 8 464,46грн. за період з 18.02.2025р. по 17.09.2025р. та інфляційні втрати у розмірі 8 706,50грн. за період з 01.06.2025р. по 31.10.2025р.
За підрахунками суду розрахунок пені, процентів річних та інфляційних втрат здійснено арифметично правильно.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
З врахуванням вище викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо заяви відповідача про зменшення розміру пені, суд зазначає наступне.
В обґрунтування заяви про зменшення відповідач зазначає, що пеня є елементом відповідальності, при цьому інші елементи відповідальності, а саме 3% та інфляція складають суму значно меншу, ніж обрахована позивачем. 
Дослідивши заявлену відповідачем заяву, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
В момент підписання договору відповідач погодився з тим, що за неналежне виконання умов договору на нього буде покладено відповідальність відповідно до умов договору.
Частина перша статті 625 Цивільного кодексу України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання за будь-яких обставин.
Виконання умов договору не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку контрагентів боржника, наявності коштів на рахунках та інше.
Частина третя статті 551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов`язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, який оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав, за яких можливе таке зменшення.
В чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку.
Таким чином, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з майнового стану сторін, які беруть участь у зобов`язанні; інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язання; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання; невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання; негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.
При цьому, під винятковістю слід розуміти такі обставини, які дозволяють суду при обов`язковому застосуванні штрафних санкцій, передбачених договором або законом, їх зменшити, а не в будь-якому випадку, в разі подання стороною у справі клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.
Також, слід зауважити, що штрафні санкції за своєю природою є засобами стимулювання боржника належним чином виконати свій обов`язок, а не покласти на нього додатковий, тому слід розуміти, що передбачені законом санкції будуть застосовані в разі порушення зобов`язань, а їх зменшення скоріше є виключенням.
Суд звертає увагу, що відповідач не навів суду жодного аргументу та не надав жодного пояснення з приводу причин неналежного виконання умов спірного договору. 
Зазначене питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Враховуючи вищезазначені обставини, суд не вбачає підстав для зменшення розміру пені у даній справі.
Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.
Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.
Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.
Європейський суд з прав людини у справі "Мантованеллі" проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції “Про захист прав людини і основоположних свобод” є право на змагальне провадження.
На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.
Щодо розподілу судових витрат. 
Відповідно до статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи.
Оскільки судом закрито провадження в частині стягнення основного боргу в розмірі 694 841,04грн, то судовий збір у розмірі 8 338,08грн. (пропорційно до суми позовної вимоги, в частині стягнення якої провадження у справі закрито, з урахуванням подання позову в електронній формі) підлягає поверненню позивачу. Утім, оскільки позивачем не подано клопотання про повернення судового збору, суд не вирішує це питання на момент винесення рішення у справі.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 248,66грн.
Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 

ВИРІШИВ:

Закрити провадження в частині стягнення основного боргу у розмірі 694 841,04грн. у зв`язку з відсутністю предмета спору.

В решті позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИТАН ТЕПЛОЕНЕРГО", 49000, м.Дніпро, вул.Грушевського, буд.15А, кв.21, код ЄДРПОУ 41340951 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", 04116, м.Київ, вул.Шолуденка, буд.1, код ЄДРПОУ 42399676 пеню у сумі 86 883,80грн., три проценти річних у сумі 8 464,46грн., інфляційні втрати у сумі 8 706,50грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИТАН ТЕПЛОЕНЕРГО", 49000, м.Дніпро, вул.Грушевського, буд.15А, кв.21, код ЄДРПОУ 41340951 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", 04116, м.Київ, вул.Шолуденка, буд.1, код ЄДРПОУ 42399676 судовий збір у розмірі 1 248,66грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.   

Повний текст рішення складено 07.05.2026

Суддя С.П. Панна