Справа №591/14036/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.	
Номер провадження 33/816/1086/26 	Суддя-доповідач Косолап М. М. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Косолап М.М., за участю секретаря судового засідання – Баришевої А.І., захисника – Рвачова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 06.03.2026, якою  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 06.03.2026 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 665 гривень 60 копійок.
Судом установлено, що 01.12.2025 о 23 год 28 хв ОСОБА_2 , керував транспортним засобом автомобілем Skoda Octavia, н.з. НОМЕР_1 , в м. Суми по пр. М. Лушпи, 24, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного заходу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810 та прослідувати до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 06.03.2026, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою і просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитися уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром військової частини, відповідно до порядку передбаченого статтею 266-1 КУпАП.
Працівниками поліції порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до статті 266-1 КУпАП, вимога щодо проходження огляду була безпідставною та протиправною, внаслідок чого вся процедура огляду є недійсною, а її результати недопустимими доказами.
Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не складалося працівниками поліції у присутності ОСОБА_2 , і його зі змістом не ознайомлювали. 
Рапорт поліцейського не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки належить до внутрішніх документів МВС України.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Карелін проти російської федерації», протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №529171 від 01.12.2025 не може бути визнано судом, як доказ винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.
Оскільки ОСОБА_2 перебуває на службі в лавах ЗСУ і за посадою право керування транспортними засобами необхідне для виконання бойових завдань, просив застосувати аналогію закону та вирішити питання щодо можливості призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом.
Позиція учасників апеляційного розгляду.
У судовому засіданні захисник Рвачов О.О. підтримав доводи апеляційної скарги.
У судових засіданнях ОСОБА_2 просив задовольнити апеляційну скаргу. Вказував на порушення процедури огляду. Відмовився від огляду бо поспішав з бойового завдання.
06.05.2026 ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду, не повідомив про причини свого неприбуття, що відповідно до частини 6 статті 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.
Мотиви суду.
Вислухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступного висновку. 
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (частина 2 статті 251 КУпАП).
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП ґрунтується на фактичних даних досліджених доказів: протоколу про адміністративне правопорушення від 01.12.2025 серії ЕПР1 № 529171 (а.с.1); акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с.4); довідки відділу АП УПП в Сумській області від 02.12.2025 про те, що відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_2 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 08.08.1998 (а.с.6); відеозапису (а.с.7).
На підставі вказаних доказів, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми для ухвалення відповідного рішення, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що 01.12.2025 о 23 год 28 хв ОСОБА_2 керував транспортним засобом автомобілем Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Суми по пр. М.Лушпи, 24, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного заходу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810 та прослідувати до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Частина 1 статті 130 КУпАП, зокрема, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 №1306.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 Правил дорожнього руху).
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а й встановлено обов`язок для водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.
Щодо порядку проведення огляду.
Згідно з вимогами частин 2-3 статті 266 КУпАП та пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція № 1452/735) огляд на стан сп`яніння проводиться:
1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі - спеціальні технічні засоби);
2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (частина 3 статті 266 КУпАП).
Згідно з пунктами 2,3 Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 у останнього поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у протоколі: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, що було підставою для проведення огляду на стан сп`яніння, запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, на що останній відмовився.
На відеозаписах, які долученні до протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, зафіксовано, як працівники поліції неодноразово пропонують пройти ОСОБА_2 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, в закладі охорони здоров`я чи відмовитися від проходження огляду (clip-0, час відтворення 23:30:30; 23:31:51; 23:32:08; 23:36:03), на що останній відмовився як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Працівниками поліції роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду, повідомлено, що на останнього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. 
У відповідній графі Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказано відмова від проходження, з чим ОСОБА_2 погодився та поставив свій підпис, заперечень щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, не висловлював.
Матеріали відеозапису в повній мірі підтверджують дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водія на місці зупинки транспортного засобу, що відповідає вимогам статті 266 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника про порушення процедури огляду ОСОБА_2 , як військовослужбовця аналогічні доводам, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.
Суд першої інстанції правильно встановив, що доказами підтверджено проведення огляду на визначення стану сп`яніння водія згідно встановленого порядку, а наданим відеозаписом підтверджено рух автомобіля та керування ним ОСОБА_2 (водій керував цивільним транспортом, в цивільному одязі, посеред населеного пункту, де безпосередньо не ведуться бойові дії), наявність у нього очевидних ознак сп`яніння, в тому числі, які були озвучені правоохоронцями, а також складання протоколу відносно нього та проведення зазначеного огляду працівниками поліції з дотриманням вимог закону.
З таким висновком погоджується і апеляційний суд.
Відповідно до частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Згідно зі статтею 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 зупинений у м. Суми по проспекту м. Лушпи, 24, тобто поза межами території будь-якої військової частини. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, того що 01.12.2025 о 23 год 28 хв ОСОБА_2 виконував обов`язки військової служби, у розумінні частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Довідка від 09.02.2026, видана командиром військової частини ОСОБА_2 , підтверджує безпосередню його участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, зокрема у період із 03.04.2025 по 06.02.2026 в Сумській міській ТГр, яка включає окрім м. Суми ряд сіл, тому не може бути належним доказом на підтвердження того, що під час зупинки транспортного засобу у м. Суми водій виконував обов`язки військової служби.
Аналогічні обставини зазначені в довідці від 15.04.2026, виданій командиром військової частини ОСОБА_2 , про його участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганських областях, та листі командира військової частини від 01.05.2026 про участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України у період з 30.11.2025 по 02.12.2025 в районі їх здійснення, а тому не спростовують висновки суду першої інстанції.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що на момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 безпосередньо знаходився при виконанні обов`язків військової служби, тому підлягав огляду, відповідно до положень статті 266 КУпАП, як особа, яка керувала транспортним засобом, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
За встановлених обставин, відсутні підстави для визнання огляду ОСОБА_2 недійсним, а його результатів недопустимими доказами, з підстав вказаних в апеляційній скарзі.
Щодо протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту. 
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не є доказом, оскільки відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення.
Безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника щодо неналежності та недопустимості як доказу рапорту поліцейського, оскільки цей документ як доказ в основу постанови не покладався.
Щодо направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Пунктом 8 розділу І Інструкції № 1452/735 визначено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Форма направлення передбачає зазначення результатів огляду, проведеного поліцейським та за допомогою чого проводився огляд. 
ОСОБА_2 відмовився проходити огляд як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я, тому направлення для проходження огляду, адресоване закладу охорони здоров`я йому правомірно не вручалося та його зі змістом не ознайомлювали, а наведеною Інструкцією не передбачено складання направлення у присутності особи у якої виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.
Щодо призначення більш м`якого покарання.
Щодо доводів апеляційної скарги про призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом, в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом, апеляційний суд зазначає наступне.
За приписами частини 1 статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до положень статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).
При застосуванні адміністративного стягнення до ОСОБА_2 наведені положення судом першої інстанції дотримані. 
Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Додаткове адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті - позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами передбачено як обов`язкове стягнення, його застосування не віднесено до судової дискреції (судового розсуду), а тому підлягає обов`язковому застосуванню.
Стягнення до ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення накладено відповідно до вимог статті 33 КУпАП у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника. Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення, визначенні у статтях 34, 35 КУпАП суддею першої інстанції не встановлені.
Наведені захисником обставини щодо особи ОСОБА_2 – проходження ним військової служби, посада, яку він обіймає, не можуть бути підставою для не застосування додаткового стягнення, передбаченого санкцією частини 1 статті 130 КУпАП - позбавлення права керування транспортними засобами.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про застосування аналогії закону - положень статі 69 КК України, з призначенням ОСОБА_3 більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією частини 1 статті 130 КУпАП – у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.
Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні (пункт 79 постанови ВП ВС від 08.06.2022 у справі № 2-591/11, провадження № 14-31цс21).
КУпАП детально врегульовано порядок накладення основних і додаткових адміністративних стягнень, тобто прогалина в законодавчому регулюванні у цьому питанні відсутня, а тому аналогія закону при накладенні стягнення застосуванню не підлягає.
Відсутні підстави для врахування наведених захисником постанов місцевих та апеляційних судів, оскільки відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» лише висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Апеляційний суд переглянувши справу в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції розглянув справу на підставі доказів зібраних особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, надавши їм відповідну оцінку, визнавши їх достатніми у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Під час розгляду справи не було встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення статей 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому на підставі пункту 1 частини 7 статі 294 КУпАП вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, без задоволення.
Керуючись статтею 294 КУпАП,
п о с т а н о в и л а:
Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 06.03.2026 відносно ОСОБА_2 – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Сумського апеляційного суду	Косолап М. М.