ЄУН: 336/5751/26
Провадження №: 2-о/336/262/2026
РІШЕННЯ
Іменем України
29 червня 2026 року      м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Наумові А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту належності документу, —
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій зазначила про те, що після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 », однак в належній їй трудовій книжці НОМЕР_1 прізвище заявниці зазначене як « ОСОБА_4 ». Оскільки існує невідповідність прізвища заявниці у трудовій книжці даним, зазначеним в інших документах, та неможливістю самостійно змінити невірно зазначене прізвище заявниці через припинення діяльності її останнього роботодавця, просить суд заяву задовольнити та встановити факт належності трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 10.06.2026 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження.
23.06.2026 року представник зацікавленої особи направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника зацікавленої особи.
23.06.2026 року заявник направила до суду заяву про розгляд справи без її участі наполягаючи на задоволенні заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та на підставі наданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
При вивченні матеріалів справи судом встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 народилась у м. Грозний та з 26.09.1992 року зареєстрована у АДРЕСА_1 .
05.08.1994 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 », про що надається копія свідоцтва про укладання шлюбу.
14.05.1996 року Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 було видано паспорт громадянки України НОМЕР_2 , де прізвище заявниці українською мовою вказано « ОСОБА_3 ».
06.05.1995 року ОСОБА_7 вперше була оформлена трудова книжка НОМЕР_1 та у неї російською мовою внесено відомості про заявницю,а саме:прізвище вказано « ОСОБА_8 »,ім`я та по-батькові вказані вірно.
У трудовій книжці містяться записи з номеру 1 по номер 14, які підтверджують періоди, у які заявниця працювала по трудовому договору.
Так, згідно запису № 13 15.09.2004 року заявниця була прийнята на роботу ФОП ОСОБА_9 на посаду кравець-закрійник по трудовому договору № 844 від 15.09.2004 року, зареєстрованому в Орджонікідзевському центрі зайнятості.
Згідно запису № 14 від 21.06.2005 року, заявниця звільнена за ст.38 КЗпП (за власним бажанням), трудовий договір № 844 від 15.09.2004 року знятий з реєстрації центром зайнятості.
Тобто останнім роботодавцем заявниці є ФОП ОСОБА_9 , однак, наразі діяльність ФОП ОСОБА_9 припинена, що підтверджується відомостями станом на 04.06.2026 року.
При вирішенні заяви суд виходить з наступного.
Згідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Пунктом 2.1. Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1) передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.
Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.
Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.(пункт 2.11.)
Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.(пункт 2.12.).
Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.
Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки.
Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.(пункт 2.13.) Аналогічні норми існували в Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 №252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 №412, яка не застосовуються з 29.07.1993 року.
Заявниця не може звернутись за останнім місцем роботи із заявою щодо зміни записів у трудовій книжці про її прізвище, як передбачає Інструкція № 58, оскільки діяльність ФОП ОСОБА_9 припинена, у такому випадку у суду виникають підстави для захисту порушеного права в судовому порядку.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 08.02.2023 по справі № 938/792/21. Згідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.05.1995 № 5 (далі Постанова №5) справи, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутись до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора.
Пункт 12 Постанови № 5 визначає, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвище, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Враховуючи те, що факт належності трудової книжки НОМЕР_1 від 06.05.1995 року впливає на пенсійне забезпечення заявниці,вона звертається до суду за захистом своїх прав, оскільки в позасудовому порядку така можливість втрачена.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.
Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви окремого провадження та встановлення факту належності заявниці трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 06.05.1995 року на ім`я « ОСОБА_10 ».
Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 247, 258, 263-265, 308-309, 315 ЦПК України, —
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту належності документу задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу - трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06.05.1995 року.
Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:
Заявник – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Зацікавлена особа – Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158Б, код ЄДРПОУ 20490012.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя        О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 29.06.2026 року.
29.06.26