Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року Справа№200/1786/26 

приміщення суду за адресою: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Незалежності, 1.
Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 05.01.2022 по 27.06.2022 включно;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4107 гривень 13 копійок в місяць за період з 05.01.2022 по 27.06.2022 включно у загальній сумі 23 702 гривні 12 копійок відповідно до норм абзацу 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 28.06.2022 по 28.07.2024 включно;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4107 гривень 13 копійок в місяць за період з 28.06.2022 по 28.07.2024 включно у загальній сумі 102 691 гривня 49 копійок відповідно до норм абзацу 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 30.07.2024 по 31.08.2024 включно;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4107 гривень 13 копійок в місяць за період з 30.07.2024 по 31.08.2024 включно у загальній сумі 4372 гривні 11 копійок відповідно до норм абзацу 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
- визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.09.2024 по 06.01.2025 включно;
- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4107 гривень 13 копійок в місяць за період з 01.09.2024 по 06.01.2025 включно у загальній сумі 17 223 гривні 45 копійок відповідно до норм абзацу 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач у періоди з 04.09.2015 по 26.06.2018 у військовій частині НОМЕР_3 , з 29.06.2018 по 04.01.2022 у військовій частин НОМЕР_4 , яка зарахована на грошове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач 1), з 05.01.2022 по 27.06.2022 у військовій частин НОМЕР_4 , яка зарахована на грошове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 28.06.2022 по 28.07.2024 року у військовій частині НОМЕР_1 (далі – відповідач 2), з 30.07.2024 по 31.08.2024 у військовій частині НОМЕР_5 , яка зарахована на грошове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 (далі – відповідач 3), з 01.09.2024 по 06.01.2025 у військовій частині НОМЕР_6 , яка зарахована на грошове забезпечення до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України (далі – відповідач 4), з 07.01.2025 по теперішній час у військовій частині НОМЕР_7 проходив та проходить військову службу. Позивач вказує, що постановою Верховного Суду від 10.04.2024 у справі №200/564/23 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати й виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині розміром: 4107,13 грн в місяць за період з 29.06.2018 до 04.01.2022 включно відповідно до приписів абзаців4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. 23.03.2025 на виконання постанови Верховного Суду від 10.04.2024 у справі №200/564/23 ІНФОРМАЦІЯ_3 виплачено позивачу індексацію-різницю грошового забезпечення у фіксованій величині 4107,13 грн. в місяць за період з 29.06.2018 по 04.01.2022 у загальній сумі 157514,63 грн. Позивача зазначає, що за відповідачем 1-4 були зобов`язанні нарахувати та виплачувати індексації грошового забезпечення позивача з урахуванням положень абз. 4-6 п. 5 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку індексації грошових доходів населення» від 07.07.2003 №1078, проте у повному розмірі індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 не виплачувалась. Вважає таку бездіяльність відповідачів протиправною.
Відповідач – 1 ІНФОРМАЦІЯ_2 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що застосування положень абзаців 4-6 пункту 5 Порядку № 1078 можливе тільки у разі якщо підвищення тарифних ставок (посадових окладів) відбулось під час проходження служби військовослужбовцем, якщо розмір підвищення його доходу дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Вважає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_4 в частині не нарахування індексації-різниці в період з 05.01.2022 по 27.06.2022 є правомірними та такими, що відповідають вимогам законодавства. В свою чергу, на думку відповідача, що позивач не обґрунтував належним чином свої позовні вимоги. А тому, правові підстави для задоволення позову повністю відсутні.
Відповідач – 4 Фінансове Управління Генерального Штабу Збройних сил України надало відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що у зв`язку з перевищенням індексом споживчих цін порогу індексації 103%, з серпня 2024 року, Позивачу нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення за період 01.09.2024 по 31.12.2024, що підтверджується довідкою ФУ ГШ від 26.03.2026 № 305/308. За період з 01.01.2025 по 01.06.2025 позивачу не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення. Відповідач наголошує, що посадовий оклад позивача, який перебував на фінансовому забезпеченні з 01.09.2024 у Фінансовому управлінні Генерального штабу Збройних Сил України, у межах спірного періоду внаслідок законодавчих змін не підвищувався та визначався Постановою № 704, яка вже діяла на момент призначення останнього з 01.09.2024 на посаду. Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для перерахунку та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.09.2024 по 06.01.2025 відповідно до норм абзацу 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. Зазначене узгоджується із висновком Верховного суду, що наведений у постанові від 04.04.2024 у справі №160/2481/23. А тому, правові підстави для задоволення позову повністю відсутні.
Відповідач – 3 військова частина НОМЕР_2 надала відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що у березні 2018 року підвищення грошового доходу у зв`язку із зміною посадових окладів перевищило суму індексації, що склалась у березні 2018 року, розрахованої відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 помножити на величину приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 відсотків. Тобто, твердження позивача, що підвищення його грошового забезпечення у березні 2018 року не перевищило суму індексації грошового забезпечення за лютий 2018 року, є лише його суб`єктивною думкою, яке не підтверджене жодними належними та допустимими доказами. Посадовий оклад позивача, який перебував на фінансовому забезпеченні з 30.07.2024 у військовій частині НОМЕР_2 , у межах спірного періоду внаслідок законодавчих змін не підвищувався та визначався Постановою № 704, яка вже діяла на момент призначення останнього з 30.07.2024 року на посаду.
Наголошує, що позивач не проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , а був лише зарахований на фінансове забезпечення до неї з огляду на положення наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 09.09.2022 №183 “Про створення об`єднаного фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 та військових частин (установ) зарахованих на фінансове забезпечення”, документи, які підтверджують період проходження військової служби позивачем у військовій частині НОМЕР_5 не перебувають у розпорядженні військової частини НОМЕР_2 .
Також звертає увагу на те, що позивачем порушено процесуальний строк звернення до суду.
Відповідач – 2 військова частина НОМЕР_1 надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивач службу у місяці підвищення доходу в військовій частині НОМЕР_1 не проходив, відтак відсутні підстави для застосування приписів абзаців 4 – 6 п. 5 Порядку № 1078 до спірних правовідносин. Таким чином, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства. Вважає, що позовні вимоги позивач в цій частині також не підлягають задоволенню. Вказує, що позивачем порушено процесуальний строк звернення до суду.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.03.2026 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.05.2026 у задоволенні клопотання Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про залишення позову без розгляду – відмовлено.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.05.2026 у задоволенні клопотання представника відповідача - Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про зупинення провадження у справі – відмовлено.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) проходить військову службу у Збройних Силах України, а саме:
- з 04.09.2015 по 26.06.2018 у військовій частині НОМЕР_3 ,
- з 29.06.2018 по 04.01.2022 у військовій частин НОМЕР_4 , яка зарахована на грошове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач 1),
- з 05.01.2022 по 27.06.2022 у військовій частин НОМЕР_4 , яка зарахована на грошове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
- з 28.06.2022 по 28.07.2024 у військовій частині НОМЕР_1 (далі – відповідач 2),
- з 30.07.2024 по 31.08.2024 у військовій частині НОМЕР_5 , яка зарахована на грошове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 (далі – відповідач 3),
- з 01.09.2024 по 06.01.2025 у військовій частині НОМЕР_6 , яка зарахована на грошове забезпечення до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України (далі – відповідач 4),
- з 07.01.2025 по теперішній час у військовій частині НОМЕР_7 .
Позивач вважає, що у період проходження військової служби не у повному обсязі було виплачено індексацію грошового забезпечення.
Позивач 09.12.2021 звернувся із заявою до військової частини НОМЕР_3 із проханням виплатити індексацію грошового забезпечення. Військовою частиною НОМЕР_3 відмовлено у задоволенні заяви позивача.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2022 у справі №200/4095/22 зобов`язано військову частину НОМЕР_3 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 (включно) із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум та за період з 01.03.2018 по 26.06.2018 (включно) відповідно до приписів абз. 3, 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Для отримання індексації-різниці грошового забезпечення 4107,13 гривень в місяць відповідно до абзацу 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 за період з 29.06.2018 по 04.01.2022 позивач звернувся до суду.
Постановою Верховного Суду від 10.04.2024 у справі №200/564/23 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати й виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині розміром: 4107,13 грн в місяць за період з 29.06.2018 до 04.01.2022 включно відповідно до приписів абзаців4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
23.03.2025 на виконання постанови Верховного Суду від 10.04.2024 у справі №200/564/23 ІНФОРМАЦІЯ_3 виплачено позивачу індексацію-різницю грошового забезпечення у фіксованій величині 4107,13 грн. в місяць за період з 29.06.2018 по 04.01.2022 у загальній сумі 157514,63 грн.
Спірним питанням є:
1.1. Відповідачем 1 в порушення абзацу 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 “Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення” за період з 05.01.2022 по 27.06.2022 не виплачено на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення у фіксованій величині 4107,13 гривень в місяць на загальну суму: 3577,18 грн. (за 27 днів січня 2020 року) + (4 місяців х 4107,13 грн.) + 3696,42 грн. (за 27 днів червня 2022 року) = 23 702,12 грн. 
1.2. Відповідач 2 листом від 06.03.2026 №1553/5555 повідомив позивача, що у період з 28.06.2022 по 28.07.2024 індексація-різниця грошового забезпечення 4107,13 гривень в місяць позивачу не виплачувалась. Відповідачем 2 в порушення абзацу 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 “Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення” за період з 28.06.2022 по 28.07.2024 не виплачено на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення у фіксованій величині 4107,13 гривень в місяць на загальну суму: 410,71 грн. (за 3 дні червня 2022 року) + (24 місяці х 4107,13 грн.) + 3709,66 грн. (за 28 днів липня 2024 року) = 102 691,49 грн. 
1.3. Відповідач 3 листом від 05.03.2026 року №3-17 повідомив позивача, що у період з 30.07.2024 по 31.08.2024 індексація-різниця грошового забезпечення 4107,13 гривень в місяць позивачу не виплачувалась. Відповідачем 3 в порушення абзацу 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 “Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення” за період з 30.07.2024 по 31.08.2024 не виплачено на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення у фіксованій величині 4107,13 гривень в місяць на загальну суму: 264,98 грн. (за 2 днів липня 2024 року) + 4107,13 грн. = 4372,11 грн. 
1.4. Відповідач 4 листом від 10.02.206 №305/669 повідомив позивача, що у період з 01.09.2024 по 06.01.2025 індексація-різниця грошового забезпечення 4107,13 гривень в місяць позивачу не виплачувалась. Відповідачем 4 в порушення абзацу 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 “Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення” за період з 01.09.2024 по 06.01.2025 не виплачено на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення у фіксованій величині 4107,13 гривень в місяць на загальну суму: (4 місяці х 4107,13 грн.) + 794,93 грн. (за 6 днів січня 2025 року) = 17 223,45 грн.
Як вбачається з матеріалів справи відповідно до наказу №2 від 05.01.2022 начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) позивача, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_9 від 30.12.2021 (по особовому складу) №345 на посаду командира військової частини НОМЕР_4 , з 05.01.2022 зарахувати до списків особового складу військової частини НОМЕР_4 , на всі види забезпечення крім продовольчого та вважати таким, що з 05.01.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за 21 тарифним розрядом у розмірі 4650 гривень, шпк «майор».
З наданої картки особового рахунку позивача за період з січня 2022 – грудень 2022 року вбачається, що позивачу змінено посадовий оклад на розмір 5220,00 (з 24.02.2022 на підставі наказу від 24.02.2022 №23/дск), також зазначено, що з 17.03.2022 позивачу присвоєно чергове військове звання – підполковник.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон України №1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078).
У ст.2 ч.1 абз.4 Закону України №1282-ХІІ передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 4 Закону України №1282-ХІІ передбачені підстави для проведення індексації.
Так, відповідно до ст.4, 6 цього Закону, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Згідно із п.1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (у 2016 році 103 відсотка).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, базовим місяцем для нарахування службовим особам цивільного захисту індексації грошового забезпечення з 01.03.2018, став - березень 2018 року.
Верховний Суд в постанові від 23.03.2023 по справі № 400/3826/21 розглядаючи питання наявності умов у особи на отримання індексації-різниці, виходив з наступного.
Верховний Суд зауважив, що Порядок проведення індексації грошових доходів населення передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, поточної та індексації-різниці.
Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абз.2 п.1-1, абз. 6 п. 5 Порядку №1078).
Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абз. 2, 5 п.4 Порядку №1078).
З 1 грудня 2015 року в абз.3, 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абз.3);
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абз.4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абз. 6 п.5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз п.1, абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
З урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова КМУ Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила п.5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
З огляду на абз.4 п.5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Верховний Суд неодноразово, зокрема й в постановах від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, від 20.04.2023 у справі №320/8554/21 зазначав, що для правильного застосування абз.3, 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078 суд повинен встановити: 1) розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); 2) суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); 3) чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Відповідно до абз.4 п.5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Приписи абз.3, 4 п.5 Порядку №1078 визначають суму індексації грошового забезпечення, яка мала б скластися в місяці підвищення (березень 2018 року), якби в тому місяці не відбулося підвищення окладів військовослужбовців.
З огляду на це суму індексації грошового забезпечення, яка мала скластися у березні 2018 року, слід визначати на основі застосування січня 2008 року як місяця підвищення доходу.
Для правильного розрахунку суми можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року потрібно визначити розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на березень 2018 року, а також величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, застосовуючи січень 2008 року як місяць підвищення доходу.
Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік від 07.12.2017 №2246-VІІІ в березні 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1762,00 грн.
Для визначення величини приросту індексу споживчих цін в березні 2018 року необхідно розрахувати індекс споживчих цін в березні 2018 року наростаючим підсумком (шляхом перемноження індексів інфляції (поділених на 100), починаючи з місяця, наступного за базовим, - до перевищення порогу індексації), від якого віднімається 100%.
У постанові від 23.05.2024 у справі №160/15411/23 Верховний Суд розрахував, що величина приросту індексу споживчих цін в березні 2018 року, застосовуючи січень 2008 року як місяць підвищення доходу, становить 253,3%.
Верховний Суд зазначив, що оскільки станом на березень 2018 року величина приросту індексу споживчих цін становила 253,3%, у березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн, то сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, якби не відбулося чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, мала становити 4463,15 грн (1762,00 грн х 253,30% / 100 = 4463,15 грн).
Викладена позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 27.06.2024 по справі № 440/1497/22, від 24.10.2024 но справі № 560/16954/21, від 17.12.2024 по справі № 620/9259/22.
Згідно з ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 10.04.2024 по справі №200/564/23 підтвердив право військовослужбовця - ОСОБА_1 на отримання індексації-різниці у фіксованому розмірі (4107,13 грн) за період з 29.06.2018 до 04.01.2022, навіть після переведення до іншої військової частини. Суд зазначив, що переведення не перериває право на індексацію, якщо Уряд не здійснював підвищення тарифних ставок (окладів) відповідно до Порядку №1078.
За таких обставин у позивача наявне право на отримання щомісячної суми індексації-різниці грошового забезпечення, навіть після переведення з 05.01.2022 у військовій частин НОМЕР_4 , яка зарахована на грошове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Отже, в період з 05.01.2022 позивач має право на нарахування і виплату індексації-різниці.
Разом з тим, позивачем визначено спірний період з 05.01.2022 по 27.06.2022 включно; за період з 28.06.2022 по 28.07.2024 включно; за період з 30.07.2024 по 31.08.2024 включно; за період з 01.09.2024 по 06.01.2025 включно.
Щодо вказаних періодів служби суд зазначає, що наявними доказами в матеріалах справи підтверджується, що в цьому періоді позивачем було змінено посаду (змінився і посадовий оклад), що має наслідком зміну при розрахунку та виплаті індексації-різниці.
Досліджуючи матеріали справи, зокрема картку особового рахунку позивача за період з січня по грудень 2022 року, суд встановив, що з 24.02.2022 позивачу було змінено посадовий оклад до розміру 5220,00 грн (на підставі наказу від 24.02.2022 №23/дск). Крім того, з 17.03.2022 позивачу присвоєно чергове військове звання "підполковник", що потягло за собою зміну окладу за військовим званням. Зазначені обставини вказують на зміну розміру грошового забезпечення позивача у розумінні Порядку № 1078, що має безпосереднє значення для визначення базового місяця індексації та перевірки правомірності нарахування індексації-різниці в цей період.
Так, з березня 2018 року посадовий оклад позивача складав 4930,00 грн, а з 24.02.2022 - 5220,00 грн за повний місяць.
При цьому в законодавчому порядку збільшення посадового окладу не відбувалось.
Як вже було зазначено вище, у березні 2018 року відбулося підвищення посадових окладів у військовослужбовців відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Водночас, на момент підвищення посадових окладів в березні 2018 року позивач не проходив службу у відповідача 1 за посадою з посадовим окладом 5220,00 грн та не отримував доходу, а отже в спірних правовідносинах не можливо розрахувати розмір підвищення доходу позивача за такою посадою в березні 2018 року (А) та дослідити перевищення розміру підвищення доходу (А) суми можливої індексації (Б), оскільки розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року має обчислюватись виходячи з суми його грошового забезпечення (включно зі всіма складовими грошового забезпечення, які не мають разового характеру), яке в лютому та березні 2018 року йому не нараховувалось і не виплачувалось.
Отже, суд звертає увагу, що за Порядком № 1078 індексація-різниця обчислюється за однією і тією самою посадою у зв`язку з підвищенням посадового окладу саме за такою посадою. У випадку увільнення з цієї посади обрахувати індексацію-різницю за новою посадою за формулою (алгоритмом), визначеним Порядком № 1078, не можливо.
Оскільки індексація-різниця розраховується для конкретної посади (індивідуально для кожного конкретного працівника/службовця), за новою посадою її не можна розрахувати, як і враховувати її розмір, обчислений за іншою (попередньою) посадою.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що застосування положень абз. 4-6 п. 5 Порядку №1078 можливе тільки у разі якщо підвищення тарифних ставок (посадових окладів) відбулось під час проходження служби позивачем за тією самою посадою, якщо розмір підвищення його доходу дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Враховуючи викладене, позовні вимоги можуть бути задоволені лише до 24.02.2022, а після цього підстав для нарахування індексації-різниці, обчислену за однією посадою, до грошового забезпечення за іншою посадою, суд не вбачає.
З урахуванням наведеного, позовні вимоги позивача у період з 24.02.2022 по 27.06.2022 до відповідача 1, з 28.06.2022 по 28.07.2024 до відповідач 2, з 30.07.2024 по 31.08.2024 до відповідач 3, з 01.09.2024 по 06.01.2025 до відповідач 4 задоволенню не підлягають.
Отже тільки відповідач 1 з 05.01.2022 по 23.02.2022 включно повинен був виплачувати індексацію (різницю) грошового забезпечення позивача в розмірі 4107,13 грн/міс., а в разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103%, то в підвищеному розмірі (разом з поточною індексацією), аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить вищезазначену суму індексації.
Аналогічна правова позиція щодо застосування абз. 4-6 п. 5 Порядку № 1078 викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 по справі № 816/1728/16.
За встановлених фактичних обставин та згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України належним та ефективним способом захисту порушеного права є визнання протиправною бездіяльності відповідача 1, яка полягала у не нарахуванні та невиплаті з 05.01.2022 по 23.02.2022 включно індексації (різниці) грошового забезпечення із застосуванням щомісячної постійної суми індексації 4107,13 грн. та відповідно до абз. 4-6 п. 5 Порядку №1078.
Щодо зобов`язання нарахувати та виплати позивачу у певному розмірі заборгованість зі сплати індексації, суд зазначає наступне.
Повноваження щодо здійснення розрахунку індексації грошового забезпечення у спірних правовідносинах покладається на відповідачів, тому суд при вирішенні даного спору не може замінити собою орган, на який покладено обов`язок щодо нарахування та виплати індексації, та здійснювати за відповідача відповідний розрахунок суми індексації, що підлягають виплаті позивачу.
Оскільки з присудженої суми індексації підлягають відрахуванню податки та інші обов`язкові платежі, застосування такого способу захисту може призвести до виникнення ускладнень при виконанні рішення суду в примусовому порядку.
Таким чином, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 №44.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 затверджено «Порядок» виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі Порядок № 44)
1. Цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, … у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).
2. Грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця.
3. Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців.
4. Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
5. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Верховний Суд у постановах від 27.09.2023 у справі №420/23176/21, від 31.01.2024 у справі №320/6441/22, від 18.04.2024 у справі №160/10789/22, від 30.04.2024 у справі №360/700/23 та від 19.09.2024 у справі № 400/7201/21 за результатами аналізу положень Порядку № 44 зазначив, що зміст п.2-3 Порядку № 44 дає підстави для висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення і, як одна з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Нарахування та виплата індексації грошового забезпечення мала бути здійснена відповідачем саме з моменту набуття позивачем права на її нарахування та виплату, відповідно до вимог Закону № 1282-ХІІ.
Отже, з урахуванням наведеного правого регулювання, Верховний Суд констатував, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку № 44.
У ч.2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Щодо посилань у відзиві на позовну заяву про порушення позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Положення ст. 122 КАС України не містять норм, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту).
Такі правовідносини регулюються положеннями ст. 233 КЗпП України. Станом на час звернення до суду з цим позовом, ч. 1 ст. 233 КЗпП України визначає, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Так, згідно висновків Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.03.2025 по справі № 460/21394/23 судова палата частково поділяє позицію суду апеляційної інстанції щодо порядку обчислення строку звернення до адміністративного суду, зазначену у його висновку. Зокрема, слід погодитися із висновком апеляційного суду про те, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову (у частині вимог за період з 19.07.2022 по 30.03.2023) слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні). Виходячи з цього, Судова палата вважає обґрунтованим висновок про те, що саме дата вручення позивачу зазначеного документа, а саме 30.03.2023, є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не звільнився з військової служби, а продовжує проходження військової служби, а матеріали справи не містять доказів ознайомлення позивача з інформацією про виплачене грошове забезпечення, у зв`язку із чим строк звернення до суду позивачем не порушено.
Надаючи оцінку кожному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п.58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Судовий збір розподілу не підлягає, оскільки позивач звільнений від його сплати відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ), військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ), військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_12 ), Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6, код ЄДРПОУ 22990368) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з 05.01.2022 по 23.02.2022 включно із застосуванням абз. абз. 4-6 п. 5 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 № 1078 в фіксованому розмірі 4107,13 грн на місяць, без урахування фактично виплачених сум поточної індексації.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення у сумі 4107,13 грн в місяць за періоди з 05.01.2022 по 23.02.2022 включно, відповідно до приписів абз.4, 6 п.5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та пропорційно дням служби в зазначених періодах із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Зеленов