КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2026 року справа №320/2430/26
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у письмовому провадження за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕТИКАБУД” (адреса 09109, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Київська, буд. 50 ЄДРПОУ 45853497) до Державної податкової служби України (адреса 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8 ЄДРПОУ 43005393) та до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (адреса 09117, Україна, Білоцерківський р-н, Київська обл., місто Біла Церква, вулиця Героїв 72-ї Бригади, будинок 12 ЄДРПОУ 44096797) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Зміст позовних вимог та процесуальні дії у справі.
Уповноважений представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕТИКАБУД” звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Державної податкової служби України та до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 13516003/45853497 від 17.12.2025 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 03.07.2025 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ “ЕТИКАБУД” № 1 від 03.07.2025 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання до реєстрації – 31.07.2025 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю – Вісьтак М. Я.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 року ухвалено залишити без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕТИКАБУД” до Державної податкової служби України та до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2026 постановлено здійснювати розгляд (формування та зберігання) судової справи в електронній формі.
Правова позиція сторін.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 31.07.2025 ним отримано через електронний сервіс ДПС «Електронний кабінет платника податків» квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної № 1 від 03.07.2025 на загальну суму 9 000 000,00 грн, у тому числі ПДВ 1 500 000,00 грн, складеної на покупця ТОВ «ҐАМА БЦ». Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної, як зазначено у квитанції, стало те, що обсяг постачання послуги за кодом 68.32 перевищує величину залишку, визначеного відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Одночасно позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів, необхідні для вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної. На виконання вимог контролюючого органу позивач подав до Комісії ГУ ДПС у Київській області письмові пояснення та копії документів, які, на його переконання, підтверджують реальність господарської операції, щодо якої складено податкову накладну № 1 від 03.07.2025. Після отримання повідомлення від 09.12.2025 про необхідність подання додаткових пояснень та документів позивач також надав відповідні додаткові пояснення. Незважаючи на це, рішенням Комісії ГУ ДПС у Київській області від 17.12.2025 № 13516003/45853497 позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної з підстав ненадання або часткового ненадання додаткових письмових пояснень та копій документів. Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся зі скаргою до ДПС України, однак рішенням від 05.01.2026 № 198/45853497/2 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня залишено без змін. Позивач вважає рішення Комісії ГУ ДПС у Київській області від 17.12.2025 № 13516003/45853497 протиправним та необґрунтованим, оскільки, на його думку, воно прийняте без належного правового і фактичного обґрунтування, не відповідає вимогам податкового законодавства та прийняте не у спосіб, визначений Податковим кодексом України. 
18.02.2026 на адресу Київського окружного адміністративного суду скеровано спільний відзив сторони відповідача, у якому відповідачі позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні та зазначили, що податкова накладна № 1 від 03.07.2025, складена ТОВ «ЕТИКАБУД», була зупинена за результатами автоматизованого моніторингу у зв`язку з відповідністю господарської операції пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, оскільки обсяг постачання послуг перевищував величину залишку, визначеного відповідно до вимог Порядку № 1165. У квитанції про зупинення реєстрації платнику було запропоновано надати пояснення та копії документів, необхідних для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, із наведенням переліку документів, достатніх для прийняття рішення про її реєстрацію. Відповідач вказує, що після отримання від позивача пояснень та копій документів Комісією ГУ ДПС у Київській області було направлено повідомлення від 09.12.2025 № 13496591/45853497 про необхідність надання додаткових пояснень та документів, зокрема первинних документів щодо постачання (придбання) послуг та інших документів, які підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній. За результатами розгляду поданих додаткових пояснень встановлено, що позивач не надав належного пакета документів та інформації, про необхідність подання яких було зазначено у повідомленні. У зв`язку з цим Комісією прийнято рішення від 17.12.2025 № 13516003/45853497 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 03.07.2025 з підстав ненадання або часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів. Крім того, відповідач зазначає, що подані позивачем пояснення не спростували ризиків порушення податкового законодавства. На думку відповідача, обставини придбання нежитлової будівлі та її подальшої передачі в оренду на умовах, визначених поданими документами, не усувають сумнівів щодо правомірності формування податкових зобов`язань. За результатами адміністративного оскарження рішення Комісії ГУ ДПС у Київській області залишено без змін рішенням Комісії центрального рівня від 05.01.2026 № 198/45853497/2. Відповідач також вважає, що фактичне здійснення господарської операції має підтверджуватися належними первинними документами, тоді як сам по собі договір не є первинним обліковим документом та не підтверджує фактичного виконання господарської операції. На думку відповідача, у цій справі фактичне здійснення господарської операції та її виконання з метою провадження господарської діяльності не підтверджено належними доказами. Також відповідач заперечує проти позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну, посилаючись на те, що така вимога, на його думку, втручається у дискреційні повноваження податкового органу та суперечить визначеному законодавством порядку реєстрації податкових накладних.
Процесуальні засади розгляду справи у письмовому провадженні.
У спільному відзиві сторони відповідача представники просили суд розгляд справи здійснювати в судовому засіданні з викликом сторін.
Водночас, суд враховуючи зазначені обставини, обсяг та характер доказів у справі, для об`єктивного та повного з`ясування обставин справи, дійшов висновку, що розгляд даної справи слід проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
Справа, що є предметом розгляду, до категорій спорів, для яких законом передбачено розгляду в порядку загального позовного провадження, не відноситься.
До того ж обсяг доказової бази та кількість учасників у даній справі не є значним.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Так, спрощене провадження (як з викликом, так і без виклику сторін) спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження без виклику сторін не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги.
Таким чином, суд вважає, що зважаючи на відсутність необхідності виклику сторін для надання пояснень, з огляду на предмет спору та характер спірних правовідносин, підстави для задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження – відсутні.
Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).
Встановлені судом обставини. 
ТОВ «ЕТИКАБУД» складено та подано до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну № 1 від 03.07.2025.
За результатами автоматизованого моніторингу реєстрацію зазначеної податкової накладної було зупинено з підстав відповідності господарської операції пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, оскільки обсяг постачання послуг за кодом 68.32 перевищував величину залишку, визначеного як різниця між обсягом придбання такого товару (послуги) та обсягом його постачання. У квитанції про зупинення реєстрації також зазначено показники «D» = 0,0000 % та «Рпоточ» = 288877,67, а також запропоновано надати пояснення та копії документів, необхідні для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної.
На виконання зазначеної пропозиції позивачем подано повідомлення з поясненнями та копіями документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено.
За результатами розгляду поданих документів Комісією Головного управління ДПС у Київській області 09.12.2025 сформовано повідомлення № 13496591/45853497 про необхідність надання додаткових пояснень та документів, у якому запропоновано надати письмові пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, первинні документи щодо постачання (придбання) послуг та інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній.
Після подання позивачем додаткових пояснень Комісією Головного управління ДПС у Київській області прийнято рішення від 17.12.2025 № 13516003/45853497 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 03.07.2025 з підстав ненадання або часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, після отримання повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів.
Судом встановлено, що податкова накладна № 1 від 03.07.2025 складена ТОВ «ЕТИКАБУД» на адресу ТОВ «ҐАМА БЦ» у зв`язку із господарською операцією з надання послуг за договором оренди № 1-25 від 03.07.2025.
З наданих до матеріалів справи документів убачається, що відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 03.07.2025 ТОВ «ЕТИКАБУД» придбало нежитлову будівлю загальною площею 1403 кв. м за ціною 15 265 142,12 грн. Водночас відповідно до договору оренди № 1-25 від 03.07.2025 позивач передав в оренду нежитлове приміщення загальною площею 750 кв. м із визначенням орендної плати у розмірі 9 000 000 грн за 12 місяців, яка підлягала сплаті одноразовим авансовим платежем.
Не погодившись із рішенням Комісії Головного управління ДПС у Київській області, позивач звернувся зі скаргою до ДПС України. За результатами її розгляду рішенням Комісії центрального рівня від 05.01.2026 № 198/45853497/2 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної залишено без змін.
Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі Порядок №1246; тут і далі по тексту у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 8 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.
Пунктом 13 Порядку №1246 встановлено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Приписами пункту 14 Порядку №1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.
Згідно з пунктом 15 Порядку №1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
Відповідно до пункту 17 Порядку №1246 у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.
Пунктом 201.16 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165; тут і далі по тексту у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).
Вказаний порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Відповідно до пункту 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до пунктів 10 та 11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.
Отже, з вищенаведених норм вбачається, що після надсилання платником податку складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до ДПС України, в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Пунктом 1 Додатку №3 до Порядку №1165 визначено, що до критеріїв ризиковості здійснення операцій належить: обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.
Таким чином, аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм.
Верховний Суд у постанові від 27.04.2023 у справі №460/8040/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 110502423) зазначив, що зупинення реєстрації ПН/РК за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Отже, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.
Натомість судом встановлено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної № 1 від 03.07.2025 контролюючим органом зазначено про відповідність господарської операції пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій у зв`язку з тим, що обсяг постачання послуги за кодом 68.32 перевищує величину залишку, визначеного як різниця між обсягом придбання такого товару (послуги) та обсягом його постачання.
При цьому у квитанції контролюючим органом запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, із наведенням загального переліку документів, передбаченого Порядком № 520. Водночас контролюючим органом не конкретизовано, які саме документи із наведеного переліку необхідно надати позивачу для підтвердження господарської операції з надання в оренду нежитлового приміщення, а також не визначено, які саме обставини цієї господарської операції викликають сумніви та потребують документального підтвердження.
Суд звертає увагу, що контролюючим органом фактично наведено загальну пропозицію щодо подання пояснень та документів без конкретизації їх виду та змісту стосовно спірної господарської операції, без зазначення, які саме документи, на думку податкового органу, були необхідними для підтвердження набуття позивачем права власності на об`єкт нерухомості, передачі його в оренду, отримання авансового платежу, а також інших обставин, пов`язаних зі складанням податкової накладної.
Таким чином, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не містила чіткого, конкретного та зрозумілого визначення документів, які контролюючий орган вважав достатніми для прийняття рішення про її реєстрацію. Крім того, контролюючим органом не було визначено, які саме аспекти господарської операції потребують додаткового підтвердження та які саме пояснення повинен надати платник податків для усунення сумнівів контролюючого органу.
Суд зазначає, що наведення у квитанції загального переліку документів, передбаченого Порядком № 520, без конкретизації того, які саме документи необхідно подати у конкретних правовідносинах, не забезпечує платнику податків можливості належним чином реалізувати своє право на подання достатнього пакета документів для вирішення питання про реєстрацію податкової накладної.
Більше того, лише під час подальшого розгляду поданих позивачем пояснень та документів контролюючий орган послався на ненадання належного пакета документів, а також зазначив про непідтвердження поданими поясненнями обставин, які, на його думку, свідчили про ризик порушення податкового законодавства. Водночас такі обставини не були конкретизовані ані у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, ані у переліку документів, який пропонувалося надати позивачу.
За таких обставин невиконання контролюючим органом обов`язку щодо належної конкретизації підстав зупинення реєстрації податкової накладної та визначення документів, необхідних саме для підтвердження спірної господарської операції, вплинуло на можливість позивача надати саме ті документи та пояснення, які контролюючий орган вважав необхідними, що підлягає врахуванню судом під час оцінки правомірності оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкової накладної.
Щодо прийняття відповідачем спірного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН суд зазначає таке.
Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №520; тут і надалі у редакції, що виникла на момент спірних правовідносин).
Пунктом 2 Порядку №520 визначено, що рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронні довірчі послуги».
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №520 визначено, що платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи:
- договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
- інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
У разі, коли у квитанції до податкової накладної / розрахунку коригування зазначено код товару/ послуги згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності / умовним кодом товару / Державним класифікатором продукції та послуг, операція за яким стала підставою для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів виключно до такої операції.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» (пункти 6, 7 Порядку №520).
Відповідно до пункту 9 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
- або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
- або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;
- або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Згідно з пунктом 10 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
- ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Пунктом 11 Порядку №520 встановлено, що рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.
Пунктом 12 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Як встановлено судом, підставою для прийняття Комісією Головного управління ДПС у Київській області рішення від 17.12.2025 № 13516003/45853497 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 03.07.2025 визначено ненадання або часткове надання платником податку додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, після отримання повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів.
Разом із тим, у самому оскаржуваному рішенні контролюючим органом не зазначено, які саме документи, на думку Комісії, не були надані платником податку або були надані не в повному обсязі. Зокрема, графа «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)» залишена незаповненою, хоча її зміст передбачає конкретизацію документів, відсутність яких стала підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Оскаржуване рішення не містить конкретизації відсутніх документів, не визначає, які саме обставини господарської операції залишилися непідтвердженими, а також не містить мотивів, з яких подані позивачем пояснення та документи визнані недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення не містить належного обґрунтування причин відмови у реєстрації податкової накладної, оскільки не дає можливості встановити, які саме документи контролюючий орган вважав ненаданими або недостатніми для підтвердження господарської операції, за результатами якої складено податкову накладну.
Фактично контролюючий орган обмежився формальним посиланням на ненадання або часткове надання документів, не конкретизувавши їх перелік та не заповнивши передбачену формою рішення графу «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)». Такий підхід не відповідає принципу обґрунтованості рішень суб`єкта владних повноважень, оскільки позбавляє платника податків можливості зрозуміти реальні причини відмови у реєстрації податкової накладної.
Суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів. Проте, як було вказано вище, вичерпного переліку контролюючий орган не вказав.
Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його оформлення (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт Критеріїв, без наведення відповідної підстави і розрахованих показників за критерієм, якому відповідає господарська операція або платник податку, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Наведене узгоджується із правовою позицією, що викладена Верховним Судом у постановах від 27.01.2022 у справі № 380/2365/21, від 18.06.2019 у справі №0740/804/18 та від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18.
Суд звертає увагу, що у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №815/2985/18.
Окрім цього, суд звертає увагу, що позивачем виконано обов`язок щодо надання пояснень та документів стосовно податкової накладної № 1 від 03.07.2025, реєстрацію якої було зупинено.
Зокрема, позивачем подано повідомлення з поясненнями та копіями документів щодо господарської операції, відображеної у податковій накладній № 1 від 03.07.2025, разом із документами на підтвердження реальності її здійснення.
Крім того, на виконання повідомлення Головного управління ДПС у Київській області від 09.12.2025 № 13496591/45853497 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів позивачем подано додаткові пояснення. У зазначених поясненнях позивачем надано додаткові відомості щодо обставин здійснення господарської операції, а також додаткові документи на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, з метою усунення зауважень контролюючого органу та вирішення питання щодо її реєстрації.
Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження реальності господарської операції позивачем надано документи щодо придбання нежитлової будівлі, зокрема договір купівлі-продажу, акт приймання-передачі нерухомого майна, видаткову накладну, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, платіжні документи щодо придбання об`єкта нерухомості та оплати нотаріальних послуг, а також документи щодо передачі частини будівлі в оренду, зокрема договір оренди № 1-25 від 03.07.2025, акт приймання-передачі орендованого майна, рахунок на оплату, документи, що підтверджують отримання авансового платежу, акти наданих послуг за відповідний період та інші документи, що підтверджують здійснення господарської діяльності позивача.
Таким чином, позивачем надано документи, які підтверджують набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, передачу його в оренду, отримання авансового платежу, фактичне надання послуг оренди, здійснення розрахунків між сторонами, а також виникнення податкових зобов`язань за першою подією відповідно до вимог податкового законодавства.
Факт подання позивачем пояснень та документів контролюючому органу відповідачами не заперечується та підтверджується матеріалами справи, зокрема надсиланням контролюючим органом повідомлень про необхідність надання додаткових пояснень та документів, а також прийняттям оскаржуваних рішень за результатами розгляду поданих позивачем документів та пояснень.
Суд звертає увагу, що у випадку направлення платнику податків Повідомлення, такий платник має право подати контролюючому органу додаткові пояснення та копії документів, зазначені у Повідомленні, за результатами розгляду яких комісія регіонального рівня приймає одне з рішень: 1) про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН; 2) про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН. Реалізація такого права має бути здійснена протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення. Неподання платником податків додаткових пояснень та копій документів, зазначених у Повідомленні, або їх неповне подання протягом означеного строку має наслідком прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.
При цьому із змісту пункту 10 Порядку № 520 та форми Рішення (Додаток 1 до Порядку №520) слідує, що комісія регіонального рівня у випадку, якщо подані платником податків пояснення / додаткові пояснення та копії документів не підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/ розрахунку коригування, проставляє відмітку у графі «надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства». 
У випадку ж ненадання платником податків у встановлені строки додаткових пояснень і копій документів, встановлених абзацом шостим пункту 9 Порядку №520, комісія регіонального рівня проставляє відмітку у графі «ненадання / часткове надання додаткових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку».
Також, суд наголошує, що Верховний Суд у постанові від 24.03.2025 у справі № 140/ 32696/23 сформував правовий висновок відповідно до якого якщо за результатами розгляду письмових пояснень та копій документів, наданих платником податків внаслідок отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, комісія регіонального рівня дійде висновку, що таких пояснень і документів недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, вона направляє платнику податків Повідомлення, в якому зазначає конкретний перелік документів та інформації, які слід надати. Протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення, платник податків може скористатися правом на подання додаткових пояснень та копій документів згідно із змістом Повідомлення. Якщо платник податків не скористався таким правом, то комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.
Натомість позивач скористався своїм правом та надав контролюючому органу письмові пояснення і додаткові документи щодо податкової накладної, рішення про відмову в реєстрації якої оскаржується у цій справі. 
Водночас відповідач 1, усупереч нормам податкового законодавства, протиправно прийняв рішення про відмову в реєстрації зазначених вище податкових накладних.
Верховний Суд у постанові від 30.05.2023 у справі №5000/889/21 зазначив, що при розгляді таких спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставин, якими обумовлено обов`язок платника податків скласти податкові накладні та зареєструвати їх в ЄРПН.
Так, відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.
Слід зазначити, що приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 07.12.222 у справі №500/2237/20 та від 01.02.2023 у справі №2240/2900/18.
Крім того, у постанові від 23.02.2023 у справі №420/9924/20 Верховний Суд зауважив, що в межах справ подібних категорій та характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами на стадії реєстрації податкових накладних, надання судами оцінки щодо товарності або безтоварності господарських операцій є передчасною подією. Такі обставини можуть бути встановлені контролюючим органом на підставі здійсненої належної перевірки, з прийняттям ППР, та в подальшому підтверджені судом.
Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління…».
Однак під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навели мотивів прийняття спірного рішення та неврахування наданих позивачем контролюючому органу документів.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії Комісії ДПС по прийняттю спірних рішень, в якому не наведені мотиви його ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.
Таким чином, суд дійшов висновку, що враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про наявність у нього права на складання податкових накладних та їх реєстрацію в ЄРПН, та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані відповідачеві, останній не мав правових підстав для прийняття спірного рішень про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
З огляду на встановлені обставини справи, відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної № 1 від 03.07.2025 конкретизації документів, які контролюючий орган вважав необхідними для прийняття рішення про її реєстрацію, невизначення обставин господарської операції, що потребували додаткового документального підтвердження, а також враховуючи подання позивачем пояснень, додаткових пояснень та документів на підтвердження придбання об`єкта нерухомого майна, передачі його в оренду, отримання авансового платежу та реальності здійснення господарської операції, суд дійшов висновку про протиправність рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області від 17.12.2025 № 13516003/45853497 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 03.07.2025.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні позивачем в ЄРПН датою її фактичного подання, суд зазначає таке.
Згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановленні у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Згідно з пунктом 19 №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);
- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Відповідно до абзацу другого пункту 20 Порядку №1246 датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Таким чином, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі Державною податковою службою України вчиняються відповідні дії по реєстрації, при цьому датою реєстрації є день набрання законної сили рішенням суду, якщо у судовому рішенні не зазначена інша дата. Отже, суд може зазначити у судовому рішенні конкретну дату, яку контролюючому органу необхідно відобразити в якості дати реєстрації податкової накладної в Реєстрі.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.
Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною восьмою цієї статті передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6656,00 грн гривень, що підтверджується квитанціями, копії яких долучені до матеріалів справи.
Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 6656,00 (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 копійок) підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області, оскільки саме спірне рішення відповідача-1 призвело до виникнення спірних правовідносин. 
У свою чергу, оскільки Державна податкова служба України виконує функції по адмініструванню ЄРПН та здійснює реєстрацію у вказаному Реєстрі податкових накладних (у тому числі на виконання судового рішення), задоволення позовної вимоги до ДПС України носить похідний, технічний характер, у той час як саме рішення Головного управління ДПС у Київській області по зупиненню та відмові реєстрації призвело до виникнення даного спору, внаслідок чого на підставі ч.8 ст.139 КАС України саме цей контролюючий орган має компенсувати понесені позивачем судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

вирішив:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕТИКАБУД” (адреса 09109, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Київська, буд. 50 ЄДРПОУ 45853497) до Державної податкової служби України (адреса 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8 ЄДРПОУ 43005393) та до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (адреса 09117, Україна, Білоцерківський р-н, Київська обл., місто Біла Церква, вулиця Героїв 72-ї Бригади, будинок 12 ЄДРПОУ 44096797) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 13516003/45853497 від 17.12.2025 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 03.07.2025 року.
3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ “ЕТИКАБУД” № 1 від 03.07.2025 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання до реєстрації – 31.07.2025 року.
4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕТИКАБУД” понесені ним судові витрати у розмірі 6656,00 грн (шість тисяч шістсот п`ятдесят шість грн 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної податкової служби України у Київській області (адреса 03151, м. Київ-151, вул. Святослава Хороброго, 5а; ЄДРПОУ 44096797).
5. Копію рішення направити учасникам справи (їх представникам).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.