Справа № 681/1434/25
Провадження 1-кп/681/23/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2026 р. м. Полонне  

Полонський районний суд Хмельницької області в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Полонне кримінальне провадження № 12025244000001652 від 06.09.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радгоспне Полонського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , що пробуває на посаді номера обслуги самохідного артилерійського взводу 2 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону, у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,
в с т а н о в и в: 
ОСОБА_4 , 05.04.2022 призваний на військову службу по мобілізації до військової частини НОМЕР_2 та проходить службу на посаді номера обслуги самохідного артилерійського взводу 2 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат». 
Бувши військовослужбовцем Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_4 повинен поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, згідно з якими людина, її життя і здоров`я честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню; кожна людина має право на особисту недоторканість; кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей; ст. ст. 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно з якими військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому; ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, згідно з якими військова дисципліна досягається шляхом формування високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців, формування правової культури військовослужбовців; військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця дотримуватися Конституції та Законів України, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. 
Разом з тим, у порушення вимог вищевказаного законодавства старший солдат ОСОБА_4 , 06.09.2025, близько 18:20 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи мотоциклом марки «BSE», моделі «PH10L», не зареєстрований у встановленому порядку, на задньому сидінні якого перебував потерпілий ОСОБА_5 , у світлу пору доби зі швидкістю близько 30-40 км/год по автодорозі Т-0612 сполученням «Зв`ягель-Полонне-Старокостянтинів», на відстані 540 метрів до повороту на с. Варварівка Шепетівського району Хмельницької області, в напрямку с. Радісне Шепетівського району Хмельницької області, в порушення вимог пунктів 1.5., 2.1.(а), 2.3.(б), 2.9.(а), 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правил дорожнього руху), не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної для руху швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, проявив неуважність, внаслідок чого втратив керованість вказаного мотоциклу та допустив падіння з нього на проїжджу частину дороги. 
Тим самим, своїми діями ОСОБА_4 порушив пункти правил 1.5., 2.1.(а), 2.3.(б), 2.9.(а), 12.1., Правил дорожнього руху, які вимагають:
п. 1.5. дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; 
п. 2.1 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: a) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; 
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 
п. 2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 
п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 
В результаті дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, пасажир мотоцикла ОСОБА_5 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому ліктьового відростка лівої ліктьової кістки, що належати до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. 
Вищевказані порушення Правил дорожнього руху, допущені водієм мотоцикла марки «BSE», моделі «PH10L», ОСОБА_4 , перебувають у прямому причинному зв`язку із вчиненням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді заподіяних потерпілому ОСОБА_5 тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості. 
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. 
04.05.2026 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення. 
Згідно з умовами цієї угоди, сторони погодили правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 286-1 КК України та узгодили покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Крім того, на підставі ст. 58 КК України, сторони домовилися замінити основне покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді 1 (одного) року службових обмежень для військовослужбовців із відрахуванням 10% із суми грошового забезпечення в дохід держави. 
За змістом угоди формулювання та обсяг обвинувачення, а також правова кваліфікація дій ОСОБА_4 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, є тотожними формулюванню та кваліфікації, наведеним в обвинувальному акті.
В угоді міститься інформація про беззастережне визнання ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Окрім зазначеного, угодою передбачені наслідки її укладення та затвердження, визначені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання викладені у ст. 476 КПК України. 
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження судом угоди про примирення. 
Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладення угоди, примирення з обвинуваченим, відшкодування ним завданих збитків та згоду на призначення саме такого покарання. 
Обвинувачений ОСОБА_4 ствердив, що угода укладена ним добровільно, жодного тиску, примусу чи погроз не вчинялось, повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді та обвинувальному акті, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється.
Вказав, що цілком розуміє наявність у нього права на повний судовий розгляд, у якому прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; права мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення; права подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Обвинувачений зазначив, що обізнаний про вид та розмір покарання, погоджується на призначення такого покарання, а також підтвердив, що усвідомлює правові наслідки невиконання угоди.
Суд, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, встановив, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не суперечать закону та не порушують права сторін або інших осіб. Правова кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання. 
Судом встановлено, що угода про примирення була укладена за ініціативою потерпілого ОСОБА_5 , що повністю відповідає вимогам абз. 2 ч. 1 ст. 469 КПК України. В ході судового засідання підтверджено, що волевиявлення сторін є цілком добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, які не входять до умов угоди. Обвинувачений ОСОБА_4 повною мірою усвідомлює характер обвинувачення, вид покарання та наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. 
Так, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Відповідно до ст. 12 КК України, цей злочин є нетяжким, що згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України дозволяє укладення угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим. 
При визначенні основного покарання судом враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_5 . За відсутності обставин, що обтяжують покарання, та за умови повного визнання обвинуваченим своєї вини, відповідно до вимог вимоги ст. 69-1 КК України, строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України (що становить 2 роки позбавлення волі). Узгоджений сторонами строк у 1 рік позбавлення волі не перевищує вказану межу, а отже, є законним та обґрунтованим. 
Оскільки ОСОБА_4 є військовослужбовцем Збройних Сил України (старший солдат в/ч НОМЕР_1 ), суд вважає за можливе застосувати положення ч. 1 ст. 58 КК України. Враховуючи обставини справи, особу засудженого та позитивну характеристику з місця служби та проживання, відсутність судимості, узгоджена сторонами заміна покарання у виді 1 року позбавлення волі на покарання у виді 1 року службового обмеження для військовослужбовців із відрахуванням 10% із суми грошового забезпечення в дохід держави повністю відповідає вимогам закону. Такий захід примусу забезпечує реальне виконання покарання без ізоляції від суспільства, що є достатнім для виправлення винного в умовах військової служби. 
Узгоджене сторонами додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки відповідає санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, яка є безальтернативною в цій частині. 
Суд констатує, що умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а узгоджена міра покарання є справедливою та забезпечує баланс між тяжкістю вчиненого діяння та особою винного. 
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення.
Також з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз.
Долю речових доказів по справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України. 
Арешт, який накладений на мотоцикл марки «BSE» моделі «PH10L», номер рами НОМЕР_3 , ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 10.09.2025 у справі № 688/4202/25 - скасувати 
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, 

у х в а л и в: 
Затвердити угоду про примирення від 04 травня 2026 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 . 
ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. 
На підставі ст. 58 КК України замінити ОСОБА_4 основне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі на 1 (один) рік службових обмежень для військовослужбовців із відрахуванням 10% із суми грошового забезпечення в дохід держави. 
Під час відбування цього покарання ОСОБА_4 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання. 
Строк відбування основного та додаткового покарання обчислювати з моменту набрання вироком законної сили. 
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) грн 40 коп.
Речові докази: 
-мотоцикл марки «BSE» моделі «PH10L», номер рами НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_4 ; 
-диски з відео- та аудіозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження. 
Арешт, який накладений на мотоцикл марки «BSE» моделі «PH10L», номер рами НОМЕР_3 без реєстрації, ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 10.09.2025 у справі №688/4202/25 - скасувати. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, та обмежень, визначених у ч. 1 ст. 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Полонський районний суд до Хмельницького апеляційного суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя            ОСОБА_6