КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 року

справа № 369/4830/26

провадження № 33/824/2785/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Савченко Віктора Івановича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124  Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 

в с т а н о в и в :
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн на користь державного бюджету України.
04 травня 2026 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Савченко В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2026 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_1 - адвокат Савченко В.І. зазначив про поновлення строку на апеляційне оскарження на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2026 року.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.
Чинний КУпАП не пов`язує початок перебігу строку оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення із датою вручення копії цієї постанови, на що посилається апелянт, а лише надає право клопотати про поновлення строку оскарження, якщо його пропущено з поважних причин.
В оскаржувані постанові судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2026 року вказано, що ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП не визнав та разом із захисником Савченко В.І. заперечували проти складеного протоколу відносно ОСОБА_1 та просили закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. 
Отже, вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд враховує, що ОСОБА_1 та його захисник Савченко В.І. були обізнаний про розгляд справи та про результат розгляду справи в Києво-Святошинському районному суді Київської області.
Вивчивши питання про поновлення строку захисника ОСОБА_1 - адвоката Савченко Віктора Івановича не наведені обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, такими, що не залежали від його волевиявлення, пов`язаними дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений законом строк.
Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, а, відтак, у задоволенні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво- Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2026 року захиснику ОСОБА_1 - адвокату Савченко Віктору Івановичу слід відмовити.
При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 КУпАП).
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З огляду на викладене, у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Савченко Віктора Івановича повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Савченка Віктора Івановича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2026 року відмовити.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Савченка Віктора Івановича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статті 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя