Справа № 571/3285/25 
Провадження № 2/571/63/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року       с-ще Рокитне
Рокитнівський районний суд Рівненської області
у складі:  головуючої судді – Качмар М.Я.,
з участю:  секретаря судового засідання – Шупрудько І.М.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Тележинського О.С.,
відповідача – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Рокитне цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки в натурі з спільної часткової власності, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому просить про виділення частки в натурі з спільної часткової власності. Позовну заяву мотивує тим, що 14 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Тарасюком О.Г. Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області видано свідоцтво про право на спадщину позивачу після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 ідеальну частку у праві власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 63 кв.м., загальною площею 94, 1 кв.м. (з надвірними будівлями та спорудами) та земельну ділянку 1/3 (одну третю) ідеальну частку у праві власності на земельну ділянку, площею 0, 2500 га., кадастровий номер - 5625087400:03:002:0190, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за тією же адресою.
Право власності зареєстровано приватним нотаріусом Тарасюком О.Г. Сарненський районний нотаріальний округ Рівненської області, номер відомостей про речове право: 57102373 та 57102388.
Згідно договору дарування частини житлового будинку від 16 травня 2016 року ОСОБА_4 позивачу був подарований (переданий безоплатно у власність) 1/3 ідеальну частку у праві власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 63 кв.м., загальною площею 94, 1 кв.м. (з надвірними будівлями та спорудами) та земельну ділянку подаровано (передано безоплатно у власність) 1/3 ідеальну частку у праві власності на земельну ділянку, площею 0, 2500 га., кадастровий номер - 5625087400:03:002:0190, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за тією же адресою.
Співвласником іншої частини є ОСОБА_2 , якій належить 1/3 частина будинку та земельної ділянки. Між ними, як співвласниками цього майна вникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. З огляду на що просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 24 листопада 2025 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 12 січня 2026 року, за клопотанням позивача була призначена судова будівельно-технічна експертиза, на час проведення якої провадження у справі було зупинено.
Ухвалою суду від 01 квітня 2026 року провадження по справі поновлено.
Ухвалою суду від 21 квітня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Тележинський О.С. у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, які зазначені в позові та просив задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні просила задовольнити позовну заяву та виділити частку її майна згідно першого варіанту поділу, який зазначено експертом.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні просила провести розподіл згідно другого варіанту, який зазначений експертом та віддати ій огорожу, бо вона була встановлена її сином.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.10.2024 приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Тарасюком О.Г., позивач ОСОБА_1 , є власником на 1/3 (одну третю) частку у праві власності на житловий будинок дерев`яний, житловою площею 63 кв.м. та загальною площею кв.м., до нього відносяться такі надвірні будівлі: а - прибудова, а1 - відкрита веранда, Б - літня кухня, б - вбиральня, В - сарай, Г - гараж, Д - сарай, Ж - сарай, s - сарай, К - колодязь, №1 – огорожа, за адресою АДРЕСА_1 .
Також, позивач ОСОБА_1 є власником на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,2500 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно договору дарування частини житлового будинку від 16 травня 2016 року ОСОБА_4 позивачу був подарований (переданий безоплатно у власність) 1/3 ідеальну частку у праві власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 63 кв.м., загальною площею 94, 1 кв.м. (з надвірними будівлями та спорудами) та земельну ділянку подаровано (передано безоплатно у власність) 1/3 ідеальну частку у праві власності на земельну ділянку, площею 0, 2500 га., кадастровий номер - 5625087400:03:002:0190, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за тією же адресою.
Мирним шляхом поділити в натурі належне позивачу з відповідачем спільне майно не можливо, тому для вирішення питання поділу майна, яке знаходиться у спільній частковій власності, позивач змушена звернутися до суду з цією позовною заявою.
Враховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах норм чинного законодавства, які позивач не порушує, частка позивача в спільній частковій власності складається із конкретних приміщень, що розподілили власники добровільно та підтверджується технічним паспортом, суд вважає, що позов слід задовольнити.
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядок, встановлених законом.
Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Відповідно до вимог ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Частиною 1 ст.364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).
Виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. До такого висновку дійшов Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-1443цс16, вказавши також, що виходячи з аналізу змісту норм статей183,358,364ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.
Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 7.03.2026 за №260311/1_ФМ, експертом запропоновано такі варіанти поділу:
Варіант поділу №1. Поділ відбувається таким чином (див. додаток до висновку - рис. №1):частина ОСОБА_2 :
- по житловому будинку літ. "А1": приміщення 1-5 площею 14,0 кв.м.; приміщення 1-7 площею 11,5 кв.м.;
- по прибудові літ. "а": приміщення 1-8 площею 8,2 кв.м;
- з надвірних будівель і споруд: Сарай (В); Гараж (Г); Вбиральня (б); 1/3 Огорожа (№1).
Частка виділених будівель та споруд становить 28,78/100 (0,2878).
Частина ОСОБА_1 :- по житловому будинку літ. "А1": приміщення 1-3 площею 8,2 кв.м.; приміщення 1-4 площею
29,3 кв.м.; приміщення 1-6 площею 6,9 кв.м.;
- по прибудові літ. "а": приміщення 1-1 площею 8,4 кв.м; приміщення 1-2 площею 7,6 кв.м;
- з надвірних будівель і споруд: Відкрита веранда (а1); Л.кухня (Б); Сарай (Д); Сарай (Ж); Сарай (ж); Колодязь (К); 2/3 Огорожа (№1).
Частка виділених будівель та споруд становить 71,22/100 (0,7122).
Варіант поділу №2. Поділ відбувається таким чином:частина ОСОБА_2 :- по житловому будинку літ. "А1": приміщення 1-5 площею 14,0 кв.м.; приміщення 1-7 площею 11,5 кв.м.;
- по прибудові літ. "а": приміщення 1-8 площею 8,2 кв.м.; приміщення 1-1 площею 8,4 кв.м;
- з надвірних будівель і споруд: Відкрита веранда (а1); Сарай (В); Гараж (Г); Вбиральня (б); 1/3 Огорожа (№1).
Частка виділених будівель та споруд становить 35,48/100(0,3548).
Частина ОСОБА_1 :- по житловому будинку літ. "А1": приміщення 1-3 площею 8,2 кв.м.; приміщення 1-4 площею 29,3 кв.м.; приміщення 1-6 площею 6,9 кв.м.;
- по прибудові літ. "а": приміщення 1-2 площею 7,6 кв.м;
- з надвірних будівель і споруд: Л.кухня (Б); Сарай (Д); Сарай (Ж); Сарай (ж); ОСОБА_5 ; 2/3 Огорожа (№1).
Частка виділених будівель та споруд становить 64,52/100 (0,6452).
За змістом вимог ст. 364 ЦК України суд, при вирішенні питання щодо виділу частку зі спільної часткової власності, повинен встановити наявність технічної можливості такого виділу, яка може бути встановлена лише відповідним висновком експерта.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( ч.1ст. 76 ЦПК України).
Засобами доказування, відповідно до положень ч.2ст. 76 ЦПК України, є: 1) письмові, речові та електронні докази; 2) висновки експертів; 3) показання свідків.
Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування ( ч.2ст. 78 ЦПК України).
Висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством ( ч.1ст. 102 ЦПК України).
При вирішенні даного питання суд оцінює висновок за загальними критеріями належності, допустимості та достовірності.
Вказаний висновок містить інформацію щодо предмета доказування можливості технічної виділу належної позивачу частки, тому критеріям належності (ст. 77 ЦПК України) вказаний висновок відповідає.
Зазначений висновок отриманий за результатами проведеного у відповідності до вимог ст. 106 ЦПК України експертного дослідження за замовленням сторони, тому вказаний висновок відповідає і критеріям допустимості, визначеним ст. 78 ЦПК України.
Щодо вимоги про припинення спільної часткової власності на об`єкт нерухомості, зареєструвавши в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, як окремий об`єкт нерухомості суд зазначає наступне.
Приписами частини 3статті 364 ЦК України передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.
Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили.
Відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.
Таким чином, виходячи з положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень", після набрання рішення суду законної сили, позивач звертається до державного реєстратора з вимогою щодо реєстрації права власності на виділене майно як окремий об`єкт нерухомості.
Враховуючи встановлені обставини справи, наявність технічної можливості виділення частки в натурі в праві спільної часткової власності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
З урахуванням вищевикладеного, позовна заява підлягає задоволенню.
Питання розподілу судових витрат.
Враховуючи, що позивачем документально підтверджені витрати на оплату послуг адвоката, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається із матеріалів справи, за подання позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім того, позивачем документально підтверджені витрати на оплату робіт по проведенню судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 24000 грн., а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача такі витрати.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки в натурі з спільної часткової власності – задовольнити.
Виділити в натурі ОСОБА_1 у власність у розмірі 2/3 частки у праві власності у житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 , наступні приміщення і надвірні будівлі: приміщення житлового будинку літ. «А1»: приміщення 1-3 площею 8,2, кв.м.; приміщення 1-4 площею 29,3 кв.м.; приміщення 1-6 площею 6,9 кв.м.; по прибудові літ. «а»: приміщення 1-1 площею 8,4 кв.м.; приміщення 1-2 площею 7,6 кв.м.; з надвірних будівель і споруд: Відкрита веренда (а1); Л.кухня (Б); Сарай (Д); Сарай (Ж); Сарай (ж), ОСОБА_5 ; 2/3 Огорожа (№1) та земельну ділянку, що позначена на плані синім кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою від лівого нижнього кута (105,9°), в м:45,215-7,958-8,858-0,610-2,970-1,836-4,270-17,438-10,723-10,590-16,820-48,396-15,745-8,013-14,925-8,988, площа земельної ділянки 1667 м.кв. (показано синім кольором Варіант поділу №1 висновку експерта №260311/1_ФМ від 27.03.2026 року), припинивши право спільної часткової власності.
Виділити в натурі ОСОБА_2 у власність у розмірі 1/3 частки у праві власності у житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 , наступні приміщення і надвірні будівлі: приміщення житлового будинку літ. «А1»: приміщення 1-5 площею 14,0, кв.м.; приміщення 1-7 площею 11,5 кв.м.; по прибудові літ. «а»: приміщення 1-8 площею 8,2 кв.м.; з надвірних будівель і споруд: Сарай (В); Гараж (Г); Вбиральня (б); 1/3 Огорожа (№1) та земельну ділянку, що позначена на плані рожевим кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою від лівого нижнього кута (105,3°), в м:3,751-9,325-71,031-10,672-2,069-6,124-1,995-3,224-10,590-10,723-17,438-4,270-1,836-2,970-0,610-8,858-7,958-45,215-4,447, площа земельної ділянки 833 м.кв. (показано рожевим кольором Варіант поділу №1 висновку експерта №260311/1_ФМ від 27.03.2026 року), припинивши право спільної часткової власності.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) гривень витрат зі сплати судового збору, 9000 (дев`ять тисяч) гривень витрат на правову допомогу та 24000 (двадцять чотири тисячі гривень) витрат пов`язаних із залученням експерта. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване у встановленому законом місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП – НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення виготовлений та підписаний 18.05.2026 року.

Суддя          М.Я.Качмар