ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року м.Чернігів Справа № 620/2233/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді - Клопота С.Л. 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та просить наступне.
Визнати не правомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 253150005619 від 23.12.2025 року щодо не зарахування в страховий стаж ОСОБА_1 періоду роботи в радгоспі з 01.04.1988 року по 18.11.1988 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 26.07.1984 року та не призначення дострокової пенсії за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи плотником в радгоспі «Заларинський» Заларинського району Іркутської області з 01.04.1988 року по 18.11.1988 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 26.07.1984 року та призначити пенсію за віком з 13.10.2025 року.
Ухвалою судді від 11.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.
Відповідачем подано відзив на позов, у якому останній позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити.
Дослідивши матеріали справи, суд враховує таке. 
У зв`язку з звільненням з роботи за скороченням штату та досягненням 59 річного віку позивач 13.10.2025 року звернувся до Бахмацького відділу обслуговування громадян № 11 (сервісний центр) Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 253150005619 від 23.12.2025 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні такої пенсії в зв`язку з тим, що до загального страхового стажу не зараховано період роботи з 01.04.1988 по 18.11.1988 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 26.07.1984, оскільки відсутні числа та місяці наказів про прийняття і звільнення. Згідно з вищезазначеною трудовою книжкою наявний факт звільнення з 01.09.2025. Заявником надано довідку № 15.1.5/25 від 27.10.2025, у якій відсутні підстави при набутті статусу безробітного з 29.09.2025 (номер та дату наказу) та відкладенні допомоги по безробіттю з 01.10.2025, тобто документ неможливо взяти до уваги.
Не погодившись з цим, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон) встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Відповідно до ст.45 вищезазначеного Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків : 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до п.п.1, 2, 27 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
На час внесення запису до трудової книжки позивача діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 № 162.
Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців» встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню. Відомості про працівника завіряються підписом спеціально уповноваженої особи та печаткою.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17 визнав правильним висновок суду першої інстанції про те, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно п.6) ч.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Право на призначення дострокової пенсії за віком мають особи, трудовий договір з якими розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку із змінами в організації виробництва та праці, у тому числі з ліквідацією, реорганізацією, банкрутством, перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників, яким на день звільнення залишилося не більше ніж півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, за умови їх реєстрації у державній службі зайнятості та відсутності підходящої для них роботи, якщо вони мають страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону.
З поданих суду доказів убачається, що період роботи позивача в радгоспі «Заларинський» з 01.04.1988 року по 18.11.1988 року підтверджується записами в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 .
В трудовій книжці позивача також є записи № 4 та 5 про призначення виплати допомоги по безробіттю в період з 02.10.2025 по 05.10.2025 року із зазначенням номерів та дат наказів.
Наявність права на призначення дострокової пенсії підтверджується наказом про припинення трудового договору від 27.08.2025 року № 226/ОС, довідкою Ніжинської філії Чернігівського обласного центру зайнятості від 27.10.2025 № 15.1.5/-25, клопотанням директора Ніжинської філії Чернігівського обласного центру зайнятості про достроковий вихід на пенсію № К250106102025001 від 06.10.2025 року.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром 3-й під`їзд, 1 поверх, к 52, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022) про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, – задовольнити у повному обсязі.
Визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 253150005619 від 23.12.2025 року щодо не зарахування в страховий стаж ОСОБА_1 періоду роботи в радгоспі з 01.04.1988 року по 18.11.1988 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 26.07.1984 року та не призначення дострокової пенсії за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи теслею в радгоспі «Заларинський» Заларинського району Іркутської області з 01.04.1988 року по 18.11.1988 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 26.07.1984 року та призначити пенсію за віком з 13.10.2025 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1064,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. 
Повний текст рішення виготовлено 21 травня 2026 року. 

Суддя Сергій КЛОПОТ