ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 квітня 2026 року 	Справа № 280/970/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
до Виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області 
про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач 1), ОСОБА_2 (далі – позивач 2) та ОСОБА_3 (далі – позивач 3) звернулись до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради (далі – відповідач), в якій позивачі просять суд:
визнати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Дограмаджи Аліни Олександрівни Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради № 82190961 від 03.12.2025 року про відмову в проведенні реєстраційних дій протиправним та скасувати;
зобов`язати Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 39,5 кв.м.. житловою - 23,7 кв.м., на праві спільної часткової власності в рівних долях за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) по 1/3 за кожним.
В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують, що позивачі на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 грудня 1993 року набули у власність квартиру АДРЕСА_2 . Покликається на те, що з метою реалізації у майбутньому права на отримання компенсації за знищене/пошкоджене житло у відповідності до Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» № 2923-ІХ від 23.02.2023, звернулися до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Зазначає, що до заяви про реєстрацію права власності ними було додано пакет відповідних документів, який підтверджує факт реєстрації права власності на квартиру до 2013 року: техпаспорт, свідоцтво про право власності на житло, що містить підтвердження МП «Вибір» реєстрації квартири на праві приватної власності із внесенням запису у реєстрову книгу за№ 2077. Проте, рішенням державного реєстратора № 81475986 заяву залишено без руху через відсутність відомостей реєстрів(кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року та надалі у проведенні реєстраційний дій було відмовлено, про що Державним реєстратором прав на нерухоме майно Дограмаджи Аліною Олександрівною було винесене рішення № 82190961. Вважає, що відсутність у державного реєстратора можливості направити запит до організацій, які проводили оформлення та/або реєстрацію прав, що передбачено положеннями ст. 10 Закону №1952-ІV, не може позбавляти права особи на державну реєстрацію права власності та слугувати підставою для відмови у проведенні державної реєстрації. Тому, оскаржуване рішення вважає протиправним та просить задовольнити позов.
Відповідач позовні вимоги не визнав, у письмовому відзиві від 03.03.2026 вх.№11298 посилається на те, що через портал Дія до відповідача надійшли заяви від ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , до заяв додано свідоцтво про право власності від 15.12.1993, серія та номер: б/н, видавник: Радгосп «Токмацький», інших документів не було додано. Вказує, що заявником для державної реєстрації права власності на квартиру подано свідоцтво про право власності на житло, в якому відсутня інформація щодо житлової площі квартири. Враховуючи вищевикладене, для проведення відповідних реєстраційних дій, заявником необхідно було надати технічний паспорт на квартиру із внесенням відомостей про технічну інвентаризацію до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Вказує також, що на момент прийняття рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, заявниками не було надано підтвердження зареєстрованого права власності до 2013 року та технічний паспорт на квартиру із внесенням відомостей про технічну інвентаризацію до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Крім того, стверджує, що заява від ОСОБА_2 до виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради на розгляд не надходила і відповідно не розглядалась державним реєстратором управління ЦНАП виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради. Просить відмовити у позові.
Ухвалою суду 10.02.2026 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.
У встановлений строк позивачі подали уточнену позовну заяву, відпвідачем у якій визначено Виконавчий комітет Гуляйпільської міської ради Запорізької області та позивач просить суд:
визнати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Дограмаджи Аліни Олександрівни Виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області №82190961 від 03.12.2025 року про відмову в проведенні реєстраційних дій протиправним та скасувати;
зобов`язати Виконавчий комітет Гуляйпільської міської ради Запорізької області здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 39,5 кв.м.. житловою - 23,7 кв.м., на праві спільної часткової власності в рівних долях за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) по 1/3 за кожним.
Ухвалою суду від 23.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/970/26.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15 грудня 1993 року, виданого Радгоспом «Токмацький», на праві спільної часткової власності в рівних долях по 1/3 належить квартира АДРЕСА_2 , яка приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». 
На зворотній стороні свідоцтва наявний штамп МП «Вибір», відповідно до якого право власності на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстроване на підставі Свідоцтва про право власності на житло і записана у реєстрову книгу за № 2077.
ОСОБА_3 17.10.2025 звернувся через портал Дія до Державного реєстратора прав на нерухоме майно подано заяву заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно: квартира за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви додано свідоцтво про право власності від 15.12.1993, серія та номер: б/н, видавник: Радгосп «Токмацький». Заяву зареєстровано за № 69475338.
22.10.2025 державним реєстратором управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради було прийнято рішення про залишення заяви без руху № 81475986, підстава; подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством. Документи (відомості), які не подано заявником, мають бути подані ним державному реєстратору протягом 30 робочих днів з дня отримання цього рішення. Рух заяви буде відновлено за умови усунення обставин, що стали підставою для прийняття цього рішення. У разі не усунення обставин, що стали підставою для прийняття цього рішення, у зазначений строк, буде прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій. Також у рішенні вказано, що заявником, для державної реєстрації права власності на квартиру подано свідоцтво про право на житло в якому відсутня інформація щодо житлової площі квартири. Враховуючи вищевикладене, для проведення відповідних реєстраційних дій, необхідно надати технічний паспорт на квартиру із внесенням відомостей про технічну інвентаризацію до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.
23.10.2025 державним реєстратором направлено запит № 01-33/0833 від 22.10.2025 на отримання інформації про зареєстровані права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна до Токмацької міської військові адміністрації Пологівського району Запорізької області про отримання інформації про зареєстровані права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна , а саме: АДРЕСА_1 за заявником.
29.10.2025 надійшла відповідь за № 4242/01-47 від Токмацької міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області про відсутність доступу до архіву КП «Абрис» та неможливості надати запитувану інформацію.
Рішенням від 03.12.2025 №82190961 Державний реєстратор прав на нерухоме майно відмовив у проведенні реєстраційних дій за заявою № 69475338, зазначивши про те, що після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху.
Не погоджуючись із вказаним рішення відповідача, позивачі звернулись із вказаною позовною заявою до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII (далі - Закон № 1207-VII) тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 3 ст.5 цього Закону визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.
Крім того, за фізичними особами, незалежно від набуття ними статусу біженця чи іншого спеціального правового статусу, підприємствами, установами, організаціями зберігається право власності та інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо воно набуте відповідно до законів України.
Набуття та припинення права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, здійснюється відповідно до законодавства України за межами тимчасово окупованої території. У разі неможливості здійснення державним реєстратором повноважень щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на тимчасово окупованій території орган державної реєстрації визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 4,5 статті 11 № 1207-VII).
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються, зокрема, Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон №1952-IV).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України № 1952-IV, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:
1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (ч .4 ст. 3 Закону № 1952-IV).
За правилом абз. 4 ч. 5 ст. 3 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 6 Закону № 1952-IV визначено, що суб`єктами державної реєстрації прав є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) які набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.
Частиною 3 ст. 10 Закону № 1952-IV врегульовано, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч. 2 ст. 18 Закону № 1952-IV).
Пунктом 1 ст. 20 Закону № 1952-IV визначено, що заява на проведення реєстраційних дій подається заявником у паперовій формі, а у випадках, передбачених законодавством, - в електронній формі разом з оригіналами документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, чи їх копіями, засвідченими державними органами, органами місцевого самоврядування (якщо оригінали таких документів відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування).
Порядок зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав врегульовано нормами ст. 23 Закону № 1952-IV.
Так, розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках (ч. 1):
1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством;
2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.
Державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника (ч. 2).
Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора про відновлення розгляду заяви. Перебіг строку державної реєстрації прав продовжується з моменту усунення обставин, що стали підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду, з урахуванням часу, що минув до його зупинення (ч. 3).
Рішення повинно містити вичерпний перелік підстав для зупинення розгляду заяви. Державний реєстратор не має права вимагати від заявника надання інших документів, крім тих, відсутність яких стала підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви, якщо інше не випливає з документів, що надані додатково (ч. 4).
Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127).
Відповідно до п. 23 Порядку № 1127 за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття з відповідним обґрунтуванням їх застосування.
Отже, система державної реєстрації прав, яка проводиться відповідно до Закону, запроваджена в Україні з 01.01.2013. До цього часу державна реєстрація права власності та інших речових прав на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на земельних ділянках, проводилася реєстраторами БТІ в Реєстрі права власності на нерухоме майно та на паперових носіях (реєстрових книгах та реєстраційних справах), які зберігаються в БТІ. При цьому Закон не розмежовує, чи була проведена реєстрація у Державному реєстрі прав, інших електронних реєстрах або на паперових носіях.
Тобто до 2013 року державна реєстрація таких об`єктів нерухомого майна вже проводилася, але реєстр був паперовий і зберігався в архіві відповідного БТІ.
Після 2013 року при проведенні будь-яких операцій з такою нерухомістю потрібно, щоб записи про право власності були спочатку перенесені в Реєстр, який існує в електронному вигляді.
При цьому, державний реєстратор при перенесенні даних в Реєстр має перевірити факт державної реєстрації права власності за наданими документами тим чи іншим органом БТІ.
За приписами п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону №1952-IV державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації.
Частиною 5 ст. 23 Закону №1952-IV передбачено, що у разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог у строк, встановлений у частині третій цієї статті, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 24 Закону №1952-IV установлено, що підставою для відмови в державній реєстрації прав, серед іншого, є те, що після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху.
Судом з матеріалів справи встановлено, що оскаржуваним рішенням відповідач відмовив у проведенні реєстраційних дій за заявою від 17.10.2025 № 69475338, що надійшла від ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_1 .
Водночас, до Державного реєстратора також 17.10.2025 окремо надійшла заява від ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за № 69480386.
За заявою ОСОБА_1 , відповідачем було прийнято рішення № 82849859 від 15.01.2026 про відмову у проведенні реєстраційних дій, яке не є предметом спору у даній справі.
Крім того, як зазначив відповідач, заява від ОСОБА_2 до виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради на розгляд не надходила і відповідно не розглядалась державним реєстратором управління ЦНАП виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради.
Таким чином, суд встановив, що оскаржуване рішення винесено лише відносно ОСОБА_3 за його заявою про проведення реєстраційних дій, а тому дане рішення безпосередньо не вплинуло на права та обов`язки позивача 1 та позивача 2. 
Суд зазначає, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Враховуючи те, що спірне рішення не стосується прав та інтересів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , їх позовні вимоги не підлягають задоволенню у даній справі як в частині визнання протиправним та скасування такого рішення, так і в частині обраного способу захисту, що мав бути наслідком скасування відповідного рішення.
Проте, суд надає оцінку правомірності рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 82190961 від 03.12.2025 про відмову в проведенні реєстраційних дій ОСОБА_3 та зазначає наступне.
Як видно з оскаржуваного рішення, підставою для відмови є те, що після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 Закону №1952-IV, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху, а саме: не отримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року та заявником не надано технічний паспорт на квартиру із внесенням відомостей про технічну інвентаризацію до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.
Щодо неотримання відомостей про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, суд зазначає, що відсутність у державного реєстратора можливості отримати відповідь на запит від організацій, які проводили оформлення та/або реєстрацію прав, що передбачено положеннями ст. 10 Закону №1952-IV, не може позбавляти права особи на державну реєстрацію права власності та слугувати підставою для відмови у проведенні державної реєстрації.
При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.
З матеріалів справи вбачається, що право приватної власності ОСОБА_3 на квартиру (на 1/3 частку квартири), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджено свідоцтвом про право власності на житло від 15 грудня 1993 року, виданим Радгоспом «Токмацький». На зворотній стороні свідоцтва наявний штамп МП «Вибір», відповідно до якого право власності на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстроване на підставі Свідоцтва про право власності на житло і записана у реєстрову книгу за № 2077.
Тож, право власності ОСОБА_3 підтверджується наданими документами.
Водночас, у свідоцтві дійсно вказано тільки загальну площу об`єкту нерухомого майна та відсутня інформація щодо житлової площі квартири.
Слід зазначити, що згідно п. 29 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» № 1141 від 26 жовтня 2011 р. № 1141, до Державного реєстру прав вносяться такі відомості про нерухоме майно: про об`єкт будівництва (закінчений будівництвом об`єкт): загальна, житлова площа приміщень об`єкта (для закінчених будівництвом об`єктів, що мають відповідні показники). Так заявником, для державної реєстрації права власності на квартиру подано свідоцтво про право власності на житло в якому відсутня інформація щодо житлової площі квартири. Враховуючи вищевикладене, для проведення відповідних реєстраційних дій, необхідно надати технічний паспорт на квартиру із внесенням відомостей про технічну інвентаризацію до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Після отримання відомостей про технічну інвентаризацію внесених до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва розгляд заяви буде відновлено
Відповідно до п. 58 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі – Порядок № 1127), у разі коли в документах, що подаються для державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт будівництва, відсутні відомості про його технічні характеристики, державна реєстрація права власності на такий об`єкт проводиться за наявності відомостей про його технічні характеристики, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Правило, передбачене абзацом першим п. 58 Постанови № 1127, щодо обов`язкової наявності відомостей про технічні характеристики закінченого будівництвом об`єкта чи об`єкта будівництва в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва застосовується також у разі проведення державної реєстрації права власності, реєстрацію якого було проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, незалежно від наявності в документах, що подаються для державної реєстрації прав, відомостей про його технічні характеристики, крім випадків державної реєстрації права власності на житло за заявами, поданими в електронній формі, або державної реєстрації права власності в умовах воєнного стану та протягом одного року з дня його припинення або скасування. 
Як вказано у спірному рішенні та підтверджується скріншотами, наданими відповідачем, заявником на вимогу Державного реєстратора з метою встановлення відомостей про житлову площу об`єкту нерухомого майна, не надано технічний паспорт на квартиру. Доказів на спростування таких обставин суду також не надано. 
За таких обставин суд зазначає, що позивачем 3 дійсно не надано Державному реєстратору усіх документів та інформації, необхідної для проведення державної реєстрації.
З огляду на що, відповідачем правомірно прийнято рішення № 82190961 від 03.12.2025 про відмову у проведення в проведенні реєстраційних дій.
Водночас, суд зауважує, що позивачі не позбавлені права звернутись до Державного реєстратора з метою вчинення реєстраційних дій щодо належного їм об`єкту нерухомого майна з наданням всіх необхідних документів.
Згідно з частиною 1 та 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачами позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.
У зв`язку із відмовою у позові, розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області (код ЄДРПОУ 04526970, 69020, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 117Б) про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Рішення у повному обсязі складено та підписано 30 квітня 2026 року.

Суддя Л.Я. Максименко