Справа №449/453/25 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.06.2026            м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
судді: Гуняк О.Я.
за участю:
секретаря судових засідань: Тивонюк С.Р.,
захисника: Ставрук Н.З.,
представника потерпілої: Турчин Н.Ю., 
розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УПП у Львівській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності, -
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого, -
ст.124 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 15.03.2025 р., близько 16 год., 40хв., в м.Львів по вул. Зелена, 214, керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN 3B PASSAT», державний номерний знак « НОМЕР_1 », не був уважний та не стежив за дорожньою обстановкою та здійснюючи поворот праворуч зазделегідь не зайнявши відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, в результаті чого здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «AUDI Q4 E-TRON», державний номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого транспортний засіб марки «AUDI Q4 E-TRON» по інерції від удару здійснила зіткнення із дорожнім знаком, який впав та пошкодив стаціонарну зупинку громадського транспорту. В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, чим порушив п.п. 2.3.б., 10.6. ПДР.
За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, доданих до нього матеріалах, суд, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вирішуючи справу, виходить з такого.
Згідно із ст.9 КУпАП одним із елементів складу адміністративного правопорушення є вина правопорушника у формі умислу чи необережності.
Відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
Окрім цього, відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
Як вбачається із матеріалів справи, правопорушення вчинене – 15.03.2025 р., однак на момент розгляду адміністративної справи судом – 26.06.2026 р., сплив тримісячний строк накладення адміністративного стягнення передбачений ст.38 КУпАП.
Суд вважає, що з правового аналізу положень ст. 38 КУпАП можна дійти висновку, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.
Окрім цього, із абзацу першого ст.247 КУпАП вбачається, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Суд наголошує, що згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган / посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд також звертає увагу, що стаття 284 КУПАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи.
Більше того, законодавцем передбачено іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Головне на думку суду, при вирішенні питання про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП і встановленні вини особи у вчинені адміністративного правопорушення, такій особі повинна бути забезпечена належна правова процедура по висловленню власної позиції, а судове рішення повинно бути мотивованим.
З наведеного вбачається, що для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема, факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила та її вини в цьому.
Тому встановлення такої обставини, чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите адміністратвине провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п. 7 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності. Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності. Умовами настання адміністративної відповідальності є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначає, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Умовами настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Пленум Верховного Суду України у п. 26 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначає, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Щодо правового регулювання, то відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1. Правил дорожнього руху (далі ПДР) єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється вказаними Правилами.
Відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно п. 1.4. ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину вчиненому правопорушенні заперечив та просив провадження у справі закрити з підстав у поданих ним письмових поясненнях. Зазначає, що 15 березня 2025 року приблизно о 18:30-19:00 годині він керував автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер « НОМЕР_3 » та рухався по проїзній частині дороги вул. Зеленої м. Львова, у напрямку виїзду з міста. Зауважує, що проїзна частина дороги вул. Зеленої мала горизонтальне, асфальтоване, мокре і однорідне дорожнє покриття та по одній смузі руху у двох протилежних напрямках. Стверджує, що автомобіль під його керуванням рухався по центру проїзної частини дороги його напрямку, на відстані не більше 4.0 м від правого краю проїзної частини дороги до правих коліс його автомобіля, зі швидкістю 50км/год. Наголошує, що гальмівна система з рульовим керуванням його автомобіля перебували у технічно справному стані, в автомобілі пасажирів та вантажу не було, а проїзна частина дороги була не завантаженою транспортними засобами. Звертає увагу, що була темна пора доби і автомобілі рухались із ввімкненим ближнім світлом фар, але на опорах було ввімкнене міське електричне освітлення і видимість дороги була достатньою (понад 300м). Зазначає, що під час руху у нього виникла потреба для здійснення маневру повороту на право для заїзду на автоматичну заправну станцію «Укрнафта» і для цього він ввімкнув світловий покажчик правого повороту та почав двигуном знижувати швидкість руху без зміни напрямку. Зауважує, що оскільки він знав, що проїзна частина дороги заїзду до АЗС має дефекти дорожнього покриття і маневр повороту необхідно виконувати по великому радіусу не з крайнього правого положення на проїзній частині дороги, то він не перестроював керований автомобіль до правого краю проїзної частини дороги, а продовжував наближуватись до АЗС на відстані не більше 4.0 м від правого краю проїзної частини дороги, приблизно по центру проїзної частини дороги. Стверджує, що коли швидкість руху його автомобіля знизилась достатньо для маневрування (значення казати не можу) то він, продовжуючи зниження швидкості, подивився у дзеркало заднього виду і побачив позаду свого автомобіля інший легковий автомобіль білого кольору. Наголошує, що автомобіль білого кольору рухався позаду його автомобіля з частковим виїздом на його смугу руху, приблизно, ліва половина його кузову розташовувалась на смузі руху його автомобіля, а відстань від його правих коліс до правого краю проїзної частини дороги була не меншою ніж 3.0 м. Зазначає, що відстані 50 м для водія білого автомобіля було достатньо, щоб знизити швидкість до швидкості руху його автомобіля або об?їхати зліва його автомобіль, у якого був увімкнений світловий покажчик правого повороту. Звертає увагу, що після того, як він переконався, що білий автомобіль половиною свого кузову перебуває на смузі його руху і ніхто його водієві не обмежував оглядовості та видимості його автомобіля, а праворуч від нього не було будь-яких інших транспортних засобів смуги руху, яких він б перетинав, то він плавно і не поспішаючи, не створюючи іншим учасникам дорожнього руху небезпеки чи перешкоди, розпочав виконувати маневр повороту на право по великому радіусу. Наголосив, що в момент коли передня частина його автомобіля перебувала в місці примикання до проїзної частини дороги в 'їзду до АЗС та на відстані не більше 3.0 м до правого краю проїзної частини, з правою бічною частиною його автомобіля (передні двері, переднє крило і бампер) зіткнувся легковий автомобіль білого кольору, який до початку його маневрування рухався позаду ньогоз частковим виїздом на мою смугу руху. Звертає увагу, що у момент зіткнення швидкість руху його автомобіля була не більшою за 10км/год, а білого автомобіля, приблизно, 50км/год. Зазначає, що після зіткнення з його автомобілем білий легковий автомобіль виїхав за межі проїзної частини дороги та скоїв наїзд на нерухому перешкоду. Як пізніше виявилось білим автомобілем, який рухався позаду його автомобіля був автомобіль Audi Q4 e-tron р.н. НОМЕР_4 . В ДТП себе не вважає винним, адже в момент зміни напрямку руху він не перетинав смуги руху інших його учасників і вважає, що причиною ДТП є дії водія автомобіля Audi, яка розпочала об?їзд його автомобіля з права в момент коли він із ввімкненим світловим покажчиком правого повороту вже перебував в стані виконання маневру повороту на право для заїзду на АЗС.
Захисник ОСОБА_1 – Ставрук Н.З. в судовому засіданні просила провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, з підстав у поданому нею клопотанні. Зазначає, що в ході надання правової допомоги було встановлено ряд обставин, які свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП та свідчать, що зіткнення транспортних засобів відбулось внаслідок порушення правил дорожнього руху іншим учасником ДТП - водієм автомобіля AUDI Q4 E-TRON із днз НОМЕР_5 ОСОБА_2 . Стверджує, що в ході судового засідання 07.05.2025 року у даній справі ОСОБА_2 не підтвердила обставини, викладені нею в її письмових поясненнях, зокрема не підтвердила, що бачила як за 50 м до перехрестя автомобіль Фольксваген рухався по осьовій ліній та раптово змінив напрямок руху. Зауважила, що в ході судового засідання ОСОБА_2 навпаки ствердила, що не бачила автомобіля Фольксвагена і не знає траєкторію його руху до моменту зіткнення, а побачила автомобіль під керуванням ОСОБА_1 вже в момент, коли він в?їхав в її автомобіль і таку суперечність між письмовими поясненнями та поясненнями, наданими в судовому засіданні, ОСОБА_2 пояснити не змогла. Звертає увагу, що ОСОБА_2 не заперечила, що рухалася керованим нею автомобілем на віддалі 3 метри до правого краю проїзної частини дороги в її напрямку руху, що відповідає і поясненням ОСОБА_1 . Наголошує, що на підставі заяви ОСОБА_1 судовим експертом Драганом В.М. було проведено інженерно-технічне експертне дослідження (автотехнічне) обставин і механізму ДТП, за результатами якого складено Висновок експерта N?10.1/015-Д від 07.05.2025 року. Зазначає, що на вирішення експерту було поставлено наступні питання: 1. Як в даній дорожній обстановці повинні були діяти водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до вимог Правил дорожнього руху України? 2. Чи мали водії автомобілів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 технічну можливість запобігти зіткненню та наїзду автомобіля Audi Q4 e-tron на нерухому перешкоду? 3. Чи відповідали дії водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вимогам Правил дорожнього руху України, якщо ні то чи перебували вони у причинному зв?язку із настанням події даної ДТП?». Зазначає, що на дослідження експерту було надано матеріали справи N?449/453/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме: протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , схему місця ДТП від 15.03.2025, опис пошкоджень транспортних засобів, пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 15.03.2025 року; а також зібрані стороною захисту матеріали: таблиці фотозображень пошкоджень транспортних засобів, їх розташування на місці пригоди, письмові пояснення ОСОБА_4 від 29.04.2025 року. Вважає, що враховуючи Висновок експерта N?10.1/015-Д від 07.05.2025 року та зважаючи на відсутність причинно-наслідкового зв?язку між діями водія ОСОБА_1 та настанням дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи наявність доказів винуватості іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - водія ОСОБА_2 , немає підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
Потерпіла – ОСОБА_2 , в судовому засіданні пояснила, що близько 18 год 30 хв., вона рухалася в правій крайній частині, ближче до бордюру до виїзду з міста. Зазначає, що навпроти заїзду на АЗС «УКРНАФТА», у неї в`їхав автомобіль Слободи. Зауважує, що після цього її по інерції відкидає в праву сторону в дорожній знак, який падає і руйнує зупинку громадського транспорт. Наголошує, що після цього, її по інерції несе в бетонний стовп, де зупинився її автомобіль, в якому разом із нею перебували двоє малолітніх дітей. Стверджує, що після ДТП до неї підійшов ОСОБА_5 і сказав, що скоїв це ДТП. Звертає увагу, що її швидкість була до 50 км за год. Зазначає, що вона їхала максимально до правого краю дороги і вперше побачила авто ОСОБА_5 , коли він у неї врізався. Наголошує, що траєкторію руху Слободи вона не бачила, так як він в`їхав у її транспортний засіб, тоді коли такий знаходився майже паралельно від його транспортного засобу. Зауважує, що Слобода в`їхав в неї передньою правою частиною і у неї пошкоджено передню ліву сторону.
Суд вважає, що докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи належними, допустимими та достовірними. Вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.
Отже, як встановлено матеріалами адміністративної справи, « ОСОБА_1 , 15.03.2025 р., близько 16 год., 40хв., в м.Львів по вул. Зелена, 214, керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN 3B PASSAT», державний номерний знак « НОМЕР_1 », не був уважний та не стежив за дорожньою обстановкою та здійснюючи поворот праворуч зазделегідь не зайнявши відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, в результаті чого здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «AUDI Q4 E-TRON», державний номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого транспортний засіб марки «AUDI Q4 E-TRON» по інерції від удару здійснила зіткнення із дорожнім знаком, який впав та пошкодив стаціонарну зупинку громадського транспорту. В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, чим порушив п.п. 2.3.б., 10.6. ПДР».
Як вбачається із Висновку експерта за результатами проведення експертного дослідження з обставин і механізму ДТП N?10.1/015-Д від 07.05.2025 року, по питанню №1 «Як, в даній дорожній обстановці, повинні були діяти водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до вимог Правил дорожнього руху України ?»:
-в ході проведеного дослідження було встановлено, що відомості в частині того, що автомобіль Volkswagen в момент початку виконання маневру розвороту розташовувався на відстані не більше 4.0 м від правого краю проїзної частини дороги до його правих коліс, а автомобіль Audi в цей момент рухався позаду нього з дистанцією 50 м та з частковим виїздом на його смугу руху, на відстані не менше 3.0 м від правої межі проїзної частини дороги до його правих коліс (мал. 2 дослідницької частини висновку експерта), які викладені водієм ОСОБА_1 у своїх поясненнях могли мати місце в умовах місця пригоди, оскільки вони не можуть буди спростовані чи підтверджені проведеним експертним дослідженням, а тому вони були прийняті для дослідження обставин і механізму пригоди, яке необхідне для відповіді на поставлені запитання.
В зафіксованій дорожній обстановці:
- водій автомобіля Volkswagen ОСОБА_1 для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 9.2. (ч. «б»), 9.4., 10.1., 10.4. та 10.6. Правил дорожного руху;
- водій автомобіля Audi ОСОБА_2 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна була діяти відповідно до вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху.
По питанню №2 «Чи мали водії автомобілів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 технічну можливість запобігти зіткненню та наїзду автомобіля Audi Q4 e-tron на нерухому перешкоду?»: 
При зафіксованому механізмі пригоди:
- можливість по запобіганню події для водія автомобіля Volkswagen ОСОБА_1 не визначалася його односторонніми діями, тобто він не мав можливості запобігти зіткненню вищевказаних транспортних засобів та подальший наїзд автомобіля Audi на нерухому перешкоди шляхом своєчасного виконання тих чи інших норм цих Правил;
- очевидна практична можливість запобігти зіткненню транспортних засобів та подальший наїзд на нерухому перешкоду забезпечувались у випадку відповідності дій водія автомобіля Audi ОСОБА_2 вимогам п. 10.1. Правил дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події з її боку і для їх виконання у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б їй виконати їх (мала можливість запобігти пригоді шляхом своєчасного виконання вказаних вимог ПДР).
По питанню №3 «Чи відповідали дії водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимогам Правил дорожнього руху України, якщо ні то чи перебували вони у причинному зв?язку із настанням події даної ДТП?»:
При зафіксованому механізмі пригоди:
-дії водія автомобіля Volkswagen ОСОБА_6 :
-не суперечили вимогам п.п. 9.2., 10.1. та 10.6. Правил дорожнього руху;
-не відповідали вимогам п.10.4. Правил дорожнього руху, що, з технічної точки зору, не перебувало у причинному зв?язку із настанням події даної ДТП.
-із-за відсутності, як в заяві про залучення експерта для проведення експертного дослідження, так і в матеріалах справи відстані, яку подолав автомобіль Volkswagen з моменту подачі водієм ОСОБА_1 світлового покажчика правого повороту до місця зміни напрямку руху під час виконання маневру повороту на право, то відповісти на питання: чи відповідали (не відповідали) дії водія автомобіля Volkswagen ОСОБА_1 вимогам п. 9.4 Правил дорожнього руху?-не надається можливим. Однак навіть якщо дії водія ОСОБА_1 і не будуть відповідати вимогам п. 9.4 ПДР, то його дії не будуть перебувати у причинному зв?язку з настанням події даної ДТП так-як своїми діями, не своєчасною подачею попереджувального сигналу, він не змушував інших учасників дорожнього руху до екстреного виконання тих чи інших вимог ПДР;
-дії водія автомобіля Audi ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 10.1. Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору, перебувало у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП (із зіткненням з автомобілем Volkswagen та наїздом на нерухому перешкоду).
Згідно Висновку експерта за результатами інженерно-транспортної експертизи по справі про адміністратвине правопорушення за ст.124 КУпАП №33 від 29.05.2025 р., "з технічної точки зору, причиною настання даної ДТП стала невідповідність дій водія автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак « НОМЕР_1 » ОСОБА_1 , вимогам п.1.5, п.1.10 ( крайнє положення, маневрування), п.2.3 (д), п.10.1, п.10.4 ПДР України".
Як вбачається із Висновку експерта за результатами проведення інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи за матеріалами спарвим №449/453/25 №2676-Е від 27.05.2026 р., судовим екпертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України, зроблено наступний висновок: «у заданій дорожній ситуації, водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог ПДР України, то дана експертиза має підстави зробити висновок про, те що невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п.п. 1.5; 1.10 (в частині терміну «крайнє положення на проїзній частині»); 2.3 «б»; 10.1 та 10.4 ПДР України та водія ОСОБА_2 : вимогам, п.п. 1.5; 2.3 «б» та 13.1 ПДР України перебували у причинному у зв?язку із настанням даної ДТП».
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно з п.1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно п. 1.4. ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до п.1.5. дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху України, крайнє положення на проїзній частині - положення транспортного засобу на відстані від краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги), яка не дає можливості рухатися попутному транспортному засобу (у тому числі двоколісному) ще ближче до краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги);
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктом 2.3 "б" ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Слід зазначити, що пунктом 10.1. ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Пунктом 10.4 Правил дорожнього руху передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.
Як вбачається із долученої схеми місця ДТП, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ознайомились із схемою ДТП про що особисто розписались. Жодних заперечень чи зауважень щодо складеної схеми матеріали справи не містять. 
На долученій до матеріалів адміністративної справи схемі місця ДТП графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.
Дослідивши схему місця ДТП, було встановлено, зокрема, що: дана подія відбулась на вул. Зелена, 214, м.Львів; місце зіткнення автомобілів, зображених на схемі, позначено за №3; загальна ширина дорожнього полотна складає - 9 м; ширина дорожнього полотна в напрямку до вул. Дж.Вашингтона, складає – 3,4 м.; відстань від краю дороги по якій рухались транспортні засоби до місця зіткнення, складає – 3,1м.; дороги розділенні дорожньою розміткою, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.
Ознайомившись із переліком видимих (зовнішніх) пошкодженнях транспортних засобів отриманих унаслідок ДТП, згідно долученою схемою місця ДТП, було встановлено, що транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN 3B PASSAT», державний номерний знак « НОМЕР_1 », має ушкодження: «заднє праве крило, задня права дверка, передня права дверка, переднє праве крило, передній бампер, переднє праве колесо», а транспортний засіб марки «AUDI Q4 E-TRON», державний номерний знак « НОМЕР_2 », має наступні ушкодження: «передня частина авто-капота, бампер, передні фари, лобове вікно, передні колеса, переднє ліве крило, заднє праве колесо».
Так, водій в письмових поясненнях вказує на те, що він рухаючись по вул. Зелена, по середині проїзної смуги, вирішив повернути на АЗС. Зазначив, що він включив правий поворот, подивився в дзеркало чи немає перешкоди, розпочав поворот праворуч на заїзд на АЗС, однак в процесі повороту в нього був здійснений удар. Зауважив, що автомобіль, який в нього в`їхав, намагався його обігнати з правої сторони з перевищенням швидкості руху.
Суд зауважує, що ОСОБА_1 , ні в судовому засіданні, ні в письмових поясненнях, не заперечується той факт, що ділянка дороги по якій рухались вищезазначені транспортні засоби, містить лише по одні смузі руху в кожному напрямку, а також те, що він виконуючи маневр повороту праворуч, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку та рухався по центру проїзної частини дороги, звідки і розпочав виконувати маневр повороту праворуч.
Таким чином, дані схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо місця пригоди, характер та локалізація пошкоджень, які мали транспортні засоби після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені у вказаній схемі, в сукупності з письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи та поясненнями сторін наданими в судовому засіданні, свідчать, на думку суду про недотримання ОСОБА_1 ПДР України.
Наведене також свідчить про те, що дії водія ОСОБА_1 , знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками (пошкодженням транспортного засобу), а тому правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано.
Суд звертає увагу, що за змістом ст.ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом в межах тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Слід зауважити, що розгляд провадження відбувається в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , і тому суд не надає оцінки діям інших учасників ДТП, щодо порушення ними Правил дорожнього руху України, оскільки така правова оцінка їх діям може бути надана тільки в межах відповідного провадження.
Отже, у справі щодо вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд надає оцінку саме його діям в дослідженій дорожній обстановці на предмет відповідності ПДР України.
Аналізуючи докази, що містяться в справі, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №272505 від 15.03.2025 року, дослідивши схему місця дорожньо-транспортної пригоди, характер механічних пошкоджень транспортних засобів та їхню локалізацію, вивчивши письмові пояснення учасників ДТП, пояснення надані сторонами в судовому засіданні, долучені відеозаписи, Висновок експерта за результатами проведення експертного дослідження з обставин і механізму ДТП N?10.1/015-Д від 07.05.2025 року, Висновок експерта за результатами інженерно-транспортної експертизи по справі про адміністратвине правопорушення за ст.124 КУпАП №33 від 29.05.2025 р., Висновок експерта за результатами проведення інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи за матеріалами спарвим №449/453/25 №2676-Е від 27.05.2026 р., а також інші матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що механічні пошкодження транспортних засобів сталися внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 , вимог ПДР України. 
За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Беручи до уваги вищезазначене, приходжу до висновку, що в діях  ОСОБА_1  наявний склад адміністративного правопорушення передбачений  ст. 124 КУпАП, оскільки кваліфікація дій правопорушника правильна, його вина доведена дослідженими доказами, однак провадження у справі слід закрити у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Керуючись ст. 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження в справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за  ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:       Гуняк Олександра Ярославівна