Красилівський районний суд Хмельницької області    

Справа № 677/92/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2026 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Васільєва С.В., за участі секретаря судового засідання Шимкової Т.М.,
представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Снідевича О. С.,
представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Поворозника П.Ю.
розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Другої Хмельницької державної нотаріальної контори про визнання недійсним сертифіката на право на земельну частку (пай), свідоцтва про право на спадщину за законом та державного акта на право власності на земельну ділянку,-
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.
Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:
1.Визнати недійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0374153, виданий ОСОБА_3 Красилівською районною державною адміністрацією 31 січня 2000 року та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 31.01.2000 року за №397. 
2.Визнати недійним свідоцтво про право на спадщину за законом на сертифікат і на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0374153, видане ОСОБА_2 державним нотаріусом Другої Хмельницької державної нотаріальної контори 14 червня 2002 року (зареєстроване в реєстрі за №1137). 
3.Визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку серії ХМ №088622 від 25.01.2005, виданий ОСОБА_2 , на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - площею 2,2,146 га з кадастровим номером 6822781100:04:002:0001 та площею 1,2051 га з кадастровим номером 6822781100:06:001:0001.
Позовні вимоги мотивовані тим, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну частку (пай), є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. 
Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на майно, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.
Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0374153 був виданий ОСОБА_3 за більш ніж три роки після його смерті, тому право на земельну частку (пай), посвідчене вказаним сертифікатом, ОСОБА_3 на час смерті не належало і не входило до складу спадщини.  
Оскільки ОСОБА_3 не отримав за життя сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0374153, він не набув права на земельну частку (пай). У зв`язку з цим не могла набути право на земельну частку (пай) і відповідачка ОСОБА_2 , оскільки права на земельну частку (пай) у померлого не було і воно не було посвідчене сертифікатом.
Таким чином, свідоцтво про право на спадщину на законом (зареєстроване в реєстрі за №1137), видане ОСОБА_2 державним нотаріусом Другої Хмельницької державної нотаріальної контори 14 червня 2002 року, є недійсним, оскільки було видане з порушенням законодавства.
У зв`язку з відсутністю у ОСОБА_3 права на земельну частку (пай), недійсністю сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0374153, виданого ОСОБА_3 вже після його смерті, недійсністю свідоцтва про право на спадщину на законом (зареєстрованого в реєстрі за №1137), виданого ОСОБА_2 14.06.2002, недійсним є й Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ХМ №088622 від 25.01.2005, який було видано ОСОБА_2 на підставі недійсних документів.

Процесуальні дії суду та позиції учасників.
Ухвалою судді від 21.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.
Відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позов, згідно якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Звертає увагу, що ОСОБА_3 за життя набув право на земельну частку (пай) в порядку, визначеному законодавством України, і право на земельну частку (пай) успадковане нею.
Так, ОСОБА_3 в КСП «Надія» с. Велика Медведівка працював 28 років і вийшов на пенсію в 1987 році у віці 65 років (будучи пенсіонером за віком при досягнені 60 років працював ще 5 років).
Рішенням Великомедведівської сільської ради народних депутатів від 25.05.1995 землю для сільськогосподарського виробництва було передано у колективну власність і 19.06.1995 був виданий Держаний акт на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства «Надія» с. Велика Медведівка. Додатком до акта був Список членів колективного сільськогосподарського підприємства.
Отже, з дня видачі 19.06.1995 Держаного акта на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства «Надія» с. Велика Медведівка, ОСОБА_3 набув права на земельну (пай) в землях колективного сільськогосподарського підприємства.
Проте ОСОБА_3 разом із багатьма іншими членами КСП «Надія» с.Велика Медведівка помилково не був включений до Списку членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Надія» Велика Медведівка від 19.06.1995.
Разом з тим, рішенням загально - звітних зборів членів КСП «Надія» с.Велика Медведівка від 26.01.2000, на яких слухалося питання про надання земельної частки (пай) членам спілки, які були пропущені в основних списках на день паювання, ОСОБА_3 включений до Списку членів КСП «Надія» с. Велика Медведівка.
На підставі чого 31.01.2000 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0374153 на ім`я ОСОБА_3 , який набув право на земельну частку (пай) станом на день видачі 19.06.1995 державного акта на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства «Надія» с. Велика Медведівка.
Ухвалою судді від 28.04.2025 прийнято справу до свого провадження після повторного автоматизованого розподілу справи.
Представник позивача надіслав письмові пояснення, згідно яких зазначені у відзиві обставини, зокрема, щодо існуючого у ОСОБА_3 права за земельну частку (пай) у КСП «Надія» жодним чином не спростовують підстав позову, а саме того факту, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий на ОСОБА_3 вже після його смерті. Зазначене не було передбачено законом, суперечило вимогам нормативних актів, визначених у позовній заяві.
Щодо витягу з протоколу №1 загально-звітних зборів, то у зборах брали участь члени зовсім іншої юридичної особи, він виданий іншою юридичною особою та стосується прав членів іншої юридичної особи, а саме КСП «Спілка селян «Надія», а не КПС «Надія» як суб`єкта, на якого був виданий державний акт про право колективної власності на земельну ділянку. Який зв`язок між КСП «Надія» та КСП «Спілка селян «Надія», з відзиву незрозуміло.
Також, як вбачається з цього документа, всього членів спілки зазначено 383 особи, працюючих було 184 особи, а брало участь у зборах лише 135 осіб. Таким чином, очевидно, що кворуму на цих зборах навіть чужої юридичної особи КСП «Спілка селян «Надія» не було. У зв`язку з цим таке рішення є недійсним.
Крім цього, відповідачка на підтвердження своїх заперечень проти позову подала архівну довідку від 04.07.2025 №03-03/422/1 про реорганізацію СТОВ «Надія» с.Велика Медведівка. З цієї довідки вбачається, що станом на 26.01.2000, тобто день, коли КСП «Спілка селян «Надія» проводила свої загально-звітні збори та надавала ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) у колективній власності на земельну ділянку колишнього КСП «Надія», юридичною особою у ланцюжку правонаступників чи то КСП «Надія», чи то КСП спілки селян «Надія» було акціонерне товариство закритого типу спілки селян «Надія».
Таким чином, з наведених документів не вбачається наявність у ОСОБА_3 права на земельну частку (пай) колишнього КСП «Надія».
Ухвалою суду від 14.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог просив відмовити.
Представник Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області та Другої Хмельницької державної нотаріальної контори надсилали до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.
ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0225534, виданого 11 листопада 1996 року на підставі рішення Красилівської районної державної адміністрації за №369-р від 19.09.1996 року та зареєстрованого 11.11.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №189, на праві власності належала земельна частка (пай). 
Вказана земельна частка (пай) розміром 4,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) була часткою в колективній власності членів КСП «Надія» с.Велика Медведівка Красилівського району Хмельницької області на землі КСП «Надія». 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.
ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, отримала в порядку спадкування право на зазначену земельну частку (пай) розміром 4,10 в умовних кадастрових гектарах, про що державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори 9 грудня 2004 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстровано в реєстрі за №5332).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2002 в спадковій справі № 290-2002, зареєстрованого в реєстрі за № 1137, посвідченого державним нотаріусом Другої Хмельницької державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_2 .
Спадкове майно складається із права на земельну частку (пай) розміром 4,10 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Надія» в с. Велика Медведівка, Красилівського району, Хмельницької області, що належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0374153, виданого 31.01.2000 на підставі рішення Красилівської райдержадміністрації за № 369-р від 19.09.1996 року та зареєстровано 31.01.2000 у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 397.
ОСОБА_2 був виданий державний акт серії ХМ №088622 від 25.01.2005 на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 із кадастровим номером 6822781100:04:002:0001 площею 2,2146 га, земельну ділянку № НОМЕР_2 із кадастровим номером 6822781100:06:001:0001 площею 1,2051 га.
Державний акт виданий Красилівською державною районною адміністрацією на підставі розпорядження Красилівської державної районної адміністрації від 21.09.2004 № 362/2004-р., та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010575600064.
Також судом встановлено, що, згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ 00013, на підставі рішення Великомедведівської сільської ради народних депутатів Красилівського району Хмельницької області від 25.05.1995 землю для сільськогосподарського виробництва було передано у колективну власність і 19.06.1995 був виданий Державний акт на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству «Надія» с. Велика Медведівка (акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №13). 
Додатком до акта вказано Список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, в якому ОСОБА_3 відсутній.
Архівною довідкою Красилівського трудового архіву від 04.07.2025 № 03-03/422 підтверджується трудова участь ОСОБА_3 в колгоспі ім. Фрунзе с. Велика Медведівка Красилівського району у 1962-1987 роках.
Згідно витягу з протоколу №І загально - звітних зборів по КСП «Надія» с.Велика Медведівка від 26.01.2000 (із додатком), на них слухалося питання надання земельної частки (пай) членам спілки, які були пропущені в основних списках на день паювання (у витязі з протоколу вказано голову зборів та секретаря, а також що всього членів спілки – 383 чол., працюючих – 184 чол., присутніх – 135 чол.). 
Згідно додатку (засвідченого головою КСП «Надія»), ОСОБА_3 у складі 17 осіб включений до Списку членів спілки, які відпрацювали в підприємстві три роки і більше, мають право на земельну частку (пай).
31.01.2000 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0374153 на ім`я ОСОБА_3 .
Згідно архівної довідки Красилівського трудового архіву від 04.07.2025 № 03-03/422/1 про реорганізацію СТОВ «Надія» с. Велика Медведівка, в 1993 році колгосп ім. Фрунзе с. Велика Медведівка реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) спілки селян «Надія» с. Велика Медведівка (протокол загальних зборів № 1 від 05.03.1993)
В лютому 1997 року КСП спілки селян «Надія» реорганізовано в акціонерне товариство закритого типу спілки селян «Надія» с. Велика Медведівка (протокол загальних зборів № 1 від 05.02.1997)
В лютому 2000 року ЗАТ спілки селян «Надія» с. Велика Медведівка реформовано в Сільськогосподарське товариство з обмеженою діяльністю (СТОВ) «Надія» с. Велика Медведівка (протокол загальних зборів № 1 від 15.02.2000). Постановою Хмельницького окружного адміністративного судді від 10 травня 2012 року винесено рішення про припинення юридичної особи СТОВ «Надія» с. Велика Медведівка та розпочато процедуру ліквідації.
У провадженні Красилівського районного суду Хмельницької області перебуває також цивільна справа №677/1777/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра», Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області, третя особа – Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання незаконним рішення, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Мотиви, з яких виходить суд, і застосовані норми права
Згідно з ч.9 ст.5 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.22 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.
У пункті 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.
Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі.
Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», судам потрібно мати на увазі, що згідно зі статтею 25 ЗК при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). 
За змістом Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року відносини спадкування регулюються нормами цього кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР).
Тлумачення розділу 7 «Спадкове право» ЦК УРСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У постанові Верховного Суду від 10 січня 2020 року у справі №394/328/17 зазначено, що особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта.
Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 532/2064/21.
Згідно статті 9 ЦК УРСР 1963 року, правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.
У постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 635/2831/17 вказано, що право на отримання земельної частки (паю) пов`язано із членством особи у колективному сільськогосподарському підприємстві на момент передачі землі у колективну власність, отриманням цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю.
Право на земельну частку (пай) виникає не з часу включення членів колективного сільськогосподарського підприємства до списків, доданих до державного акту на право колективної власності на землю, а з моменту передачі землі у колективну власність конкретному колективному сільськогосподарському підприємству, членом якого вони є, на підставі державного акту на право колективної власності на землю.
У постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року №294/1094/17 зазначено, що головним критерієм для одержання права на земельну частку (пай) є факт членства громадянина в колективному сільськогосподарському підприємстві на момент реєстрації державного акту на право колективної власності на землю. 
Отже, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. 
На час видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Надія» с. Велика Медведівка 19.06.1995 ОСОБА_3 (який працював у КСП «Надія» з 1962 по 1987 роки та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) був живим.
Отже, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 до моменту смерті набув право на земельну частку (пай), відповідно таке право могло бути успадковане його спадкоємцем.
Водночас, ОСОБА_3 не був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що додавався до державного акта на право колективної власності на землю.
Однак, згідно витягу з протоколу №І загально - звітних зборів по КСП «Надія» с.Велика Медведівка від 26.01.2000 (із додатком), на них слухалося питання надання земельної частки (пай) членам спілки, які були пропущені в основних списках на день паювання. Згідно додатку, ОСОБА_3 був включений до Списку членів спілки, які відпрацювали в підприємстві три роки і більше, мають право на земельну частку (пай).
У постанові Верховного суду від 23 вересня 2021 року у справі 563/1407/19 вказано, що громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акту на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.
Зазначене свідчить, що під час паювання допускалися помилки, тому невключення до списку саме по собі не означає відсутність права.
Отже, ОСОБА_3 помилково не включили до додатку до державного акта, що підтверджується протоколом зборів КСП про усунення такої помилки.
Щодо доводів позивача про те, що згідно витягу з протоколу №1 загально-звітних зборів у зборах брали участь члени зовсім іншої юридичної особи, то такі зводяться до наявності орфографічних помилок та неточностей. Такі недоліки є технічними помилками, допущеними при оформленні документу в частині актуального найменування особи. Зазначені обставини не свідчать про те, що такий документ видано помилково, і не вказують на відсутність правових наслідків такого.
При цьому зі змісту матеріалів справи та історії зміни найменування юридичної особи (КСП «Надія» с. Велика Медведівка, якому видано державний акт на право колективної власності на землю) слідує належність відображених у протоколі фактів конкретним особам.
Стосовно доводів позивача про відсутність кворуму на таких зборах, то доказів цього не надано, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Також суд звертає увагу на те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) є документом, що підтверджує право, а не створює його, тому видача сертифікату після смерті ОСОБА_3 не означає, що право виникло у момент видачі сертифікату. 
Отже, зазначене право входить до складу спадщини.
Як наслідок, позовні вимоги про визнання недійсним сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0374153 та похідні вимоги про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та державного акту про право власності на земельну ділянку серії ХМ №088622 від 25.01.2005, не підлягають задоволенню.
Отже, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Розподіл судових витрат
Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати покладаються на нього.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,- 
У Х В А Л И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 .
Відповідачі: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .
Хмельницька районна державна адміністрація Хмельницької області, адреса: 29000, Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Кам`янецька, 122/2, код ЄДРПОУ 21318806.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Друга Хмельницька державна нотаріальна контора, 29014 Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 203, код ЄДРПОУ - 03052687.
Повний текст судового рішення проголошено 28.04.2026 о 13:00. 

Суддя	  	С. В. Васільєв