РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/793/26 
17 червня 2026 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області  в складі:
головуючого - судді Цвіркуна О.С.,
за участі секретаря судового засідання Янчук О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Костопіль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Відділення поліції №2 Рівненського Районного управління поліції в Рівненській області про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, 
ВСТАНОВИВ:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу відповідача, починаючи від дня звернення до суду і до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років.
В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області у справі №1710/2-974/12 стягувалися аліменти з відповідача на утримання спільної дочки ОСОБА_4 до досягнення нею повноліття. Вказує, що на цей час дочка є студенткою 3 курсу освітнього ступеня бакалавр, денної форми навчання, здобуття освіти механіко-математичного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 досягла повноліття, у зв`язку з чим стягнення аліментів було припинено. Подання нового позову про стягнення аліментів на період її навчання не вбачалося необхідним, оскільки відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу за потреби.
Зазначає, що відповідач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , та на цей час рахується безвісти зниклим, а тому припинив надавати матеріальну допомогу.
Вказує, що щомісячні витрати на дочку становлять близько 20000 грн. 
Позивачка в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, надає згоду на прийняття заочного рішення.
Треті особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, приходить до таких висновків.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановлено, що відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області №1710/2-974/12 від 23.11.2012, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття.
Судом встановлено, що спільна дочка сторін ОСОБА_4 досягла повноліття та на цей час є студенткою 3 курсу освітнього ступеня бакалавр, денної форми здобуття освіти, механіко-математичного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка IV рівня акредитації, за спеціальністю 111 математика. Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027, що підтверджується матеріалами справи.
З матеріалів справи судом встановлено, що спільна дочка сторін, проживає разом з матір`ю, позивачкою по справі, а відповідач після досягнення дочкою повноліття добровільно надавав їй матеріальну допомогу, однак відповідач ОСОБА_2 16.08.2024 зник безвісти на території бойових дій в районі населеного пункту Табаївка, Куп`янського району Харківської області, у зв`язку з чим перестав надавати матеріальну допомогу.
Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зник на території бойових дій, 20.08.2024 набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин.
Судом встановлено, що спільна дочка сторін ОСОБА_4 звернулася із заявою до військової частини НОМЕР_1 щодо виплати їй частини грошового забезпечення батька відповідача по справі ОСОБА_2 , який зник безвісти під час проходження військової служби, однак їй було відмовлено, оскільки таке грошове забезпечення виплачується його дружині ОСОБА_3 , а також що дочка ОСОБА_4 не проживала разом з безвісти зниклим батьком ОСОБА_2 .
З матеріалів справи судом встановлено, що спільній дочці сторін ОСОБА_4 на цей час виплачується пенсія в розмірі 1700 грн. у зв`язку з втратою годувальника. 

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
В ч. 1 ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, наголошується, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як передбачено ч. 1 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина 4 статті 25 ЦК України).
За положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» № 2505-VIII (далі - Закон № 2505-VIII ) набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 2505-VIII особам, які зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, надаються гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та іншими актами законодавства України.
Згідно з ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
У даному випадку, виплати грошового забезпечення регулюються Порядком про виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. N 884 (надалі - Порядок).
Згідно з п.3 вказаного Порядку, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.
Пункт 4 Порядку встановлено, що виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).
Відповідно до п.7 Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.
Згідно з п. 6 Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.
Відповідно до ст.198, ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. 
Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Таким чином, за відповідачем ОСОБА_2 за місцем військової служби у військовій частині НОМЕР_1 зберігаються основні та додаткові виплати видів грошового забезпечення, які є доходом відповідача, та з яких можуть відраховуватись аліменти.
Суд зазначає, що хоча відповідач ОСОБА_2 є безвісти зниклим, однак такий статус не зменшує обсяг його цивільної правоздатності, зокрема не позбавляє його обов`язку утримувати повнолітню дочку ОСОБА_4 , яка продовжує навчання і у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Інших обставин, які мають значення для справи, не встановлено. Доказів протилежного сторонами для суду не надано.
При визначенні розміру аліментів суд враховує позицію позивачки, що за відповідачем зберігаються основні та додаткові виплати видів грошового забезпечення, які є доходом відповідача, та з яких можуть відраховуватись аліменти, а тому, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 1/6 частки від всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, та до закінчення дочкою ОСОБА_4 навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання слід призначити з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 23.02.2026 року.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок держави. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 182, 184 СК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 263-265, 273, 279, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд - 
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Відділення поліції №2 Рівненського Районного управління поліції в Рівненській області про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 23 лютого 2026 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Судові витрати віднести на рахунок держави. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Треті особи: 
Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .
ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .
Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, м.Рівне, вул.Олександра Борисенка 7, код ЄДРПОУ 21084076.
Відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, м.Костопіль, вул.Коперніка 15, Рівненської області.
Повне судове рішення складено 22.06.2026 

Суддя	О. С. Цвіркун