Cправа № 563/296/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.05.2026 року 

Корецький районний суд Рівненської області
в складі:
головуючого судді Загородько Н.А.
секретар судового засідання Миколайчук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «Цикл Фінанс» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованісті за кредитним договором.
Свої вимоги мотивує тим, що 18 вересня 2019 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 22036000170194. Відповідно до умов кредитного договору Відповідачу було надано кредит у сумі 24 800 грн. строком на 24 місяці, тобто до 18 вересня 2021 року, зі сплатою 0,001% річних та із сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
15 грудня 2021 року між Первісним кредитором АТ "Банк Кредит Дніпро" та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 15/12/21, у відповідності до умов якого АТ "Банк Кредит Дніпро" відступило ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» за плату належні йому права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за кредитними договорами, відповідно до реєстру боржників згідно Додатку 1.
Враховуючи встановлені договором умови загальна сума заборгованості за Кредитним договором № 22036000170194 від 18 вересня 2019 року становить 43 901 грн. 31 коп., яка складається з наступного: 22 933 грн. 07 коп. - заборгованість по кредиту; 12 грн. 24 коп. - заборгованість по відсоткам; 20 956 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник відповідача адвокат Туровим М.І. подав відзив, згідно якого визнав позов в сумі 22 945 грн. 31 коп., без нарахованої комісії за обслуговування кредиту, оскільки вважає її незаконно нарахованою та безпідставною. Також просив стягнути судовий збір та витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог. Розгляд справи просив провести без його участі та участі відповідача.
Дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 18 вересня 2019 року між ОСОБА_1 та АТ "Банк Кредит Дніпро" було укладено кредитний договір № 22036000170194. Відповідно до умов кредитного договору Відповідачу було надано кредит у сумі 24 800 грн. строком на 24 місяці, тобто до 18 вересня 2021 року, зі сплатою 0,001% річних та із сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 18.09.2019 по 17.04.2020 року - 7% від суми кредиту, з 18.04.2020 по 17.10.2020 року - 5,5% від суми кредиту, з 18.10.2020 по 17.04.2021 року - 4 % від суми кредиту, з 18.04.2021 по 18.09.2021 - 2,25% від суми кредиту.
15 грудня 2021 року між Первісним кредитором АТ "Банк Кредит Дніпро" та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 15/12/21, у відповідності до умов якого АТ "Банк Кредит Дніпро" відступило ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» за плату належні йому права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за кредитними договорами, відповідно до реєстру боржників згідно Додатку 1.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу загальна сума заборгованості за Кредитним договором № 22036000170194 від 18 вересня 2019 року становить 43 901 грн. 31 коп., яка складається з наступного: 22 933 грн. 07 коп. - заборгованість по кредиту; 12 грн. 24 коп. - заборгованість по відсоткам; 20 956 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Встановленому факту відповідають договірні правовідносини сторін, врегульовані ст.ст. 1049, 1050 ЦК України та полягають в праві позивача вимагати від відповідача виконання взятого на себе зобов`язання та в обов`язку відповідача виконати взяті зобов`язання належним чином.
Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, що свідчить про порушення прав позивача, відтак суд доходить висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення суми кредитних коштів.
Враховуючи надання позивачем належних доказів отримання відповідачем кредитних коштів, погодження сторонами в кредитному договорі процентної ставки та не спростування відповідачем наданого розрахунку заборгованості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з простроченого кредиту у розмірі 22 945 грн. 31 коп. (22 933 грн. 07 коп. - тіло кредиту + 12 грн. 24 коп. - заборгованість по відсоткам).
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача комісії за користування кредитом, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
При цьому в кредитному договорі № 22036000170194 від 18 вересня 2019 року, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 не зазначено переліку послуг з обслуговування кредиту, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Тобто, в чому саме полягає комісія за обслуговування кредитної заборгованості, за які саме банківські послуги призначена та принципу її нарахування кредитний договір також не містить.
Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, то положення п. 1.2 кредитного договору та графіку платежів щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», тому відсутні підстави для задоволення позовних в частині стягнення з відповідача простроченої заборгованості за комісією в розмірі 20 956 грн.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року у справі №204/224/21.
В порядку ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір необхідно стягнути в розмірі пропрорційному до частини задоволених вимог, що становить 1 3 91 грн. 52 коп.
Так, на підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги № 43453613 від 25 серпня 2025 року, додаткову угоду № 22036000170194 до договору про надання правничої допомоги, акт про підтвердження надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 26 січня 2026 року, детальний опис робіт (наданих послуг), згідно якого витрати становлять 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правничої допомоги у розмірі пропорційно до задоволених вимог (52, 27%), що становить 1 829 грн. 45 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 22036000170194 від 18 вересня 2019 року у загальному розмірі 22 945 (двадцять дві тисячі дев`ятсот сорок п`ять) грн. 31 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 391 (одна тисяча триста дев`яносто одна) грн. 52 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1 829 (одна тисяча вісімсот двадцять дев`ять) грн. 45 коп.
Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», зареєстроване місцезнаходження: 04112, м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського 8, код ЄДРПОУ 43453613.
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.А.Загородько