ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026 м.Дніпро 
Справа № 908/2404/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Кошлі А.О., суддів: Демчини Т.Ю., Кучеренко О.І.,
за участі секретаря судового засідання: Кахикало А.С.
прокурора – Афанасенко К.В.
представника позивача – Гранкіна А.В.
представника відповідача – Лянгасова Ю.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.10.2025 (у складі судді: Педорича С.І.) у справі № 908/2404/22
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» 
до відповідача: Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області 
за участю Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України 
про стягнення 31 161 091,68 грн
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад змісту рішення господарського суду першої інстанції:
Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області про стягнення боргу в сумі 31 161 091,68 грн за договором № 213-21 від 25.06.2021 капітального ремонту автомобільної дороги державного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м. Таганрог), на ділянці км 428+343-км 442+731.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови договору підряду від 25.06.2021 у частині повної оплати виконаних позивачем робіт. Позивач зазначав, що роботи виконані належним чином, акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форма № КБ-3) на загальну суму 31 161 091,68 грн направлені відповідачу листом від 12.09.2022 № 1209/01, проте відповідач їх не підписав та оплату не здійснив.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 позов задоволено повністю. Не погоджуючись із рішенням, прокуратура звернулася з апеляційною скаргою. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2025 рішення місцевого суду залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 29.05.2025 рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2025 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
За результатами нового розгляду рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.10.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області на користь ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» 31 161 091,68 грн основного боргу та 467 416,39 грн судового збору. Накази у справі суд постановив не видавати.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив із того, що позивачем доведено факт виконання робіт за договором підряду № 213-21 від 25.06.2021 на загальну суму 31 161 091,68 грн, а надані до матеріалів справи акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 є тотожними тим документам, які були направлені відповідачу листом від 12.09.2022 № 1209/01 для підписання. Суд першої інстанції дійшов висновку, що роботи, вартість яких є предметом спору, відповідають Календарному плану виконання робіт (Додаток № 2 до договору), були фактично виконані позивачем у період з вересня 2021 року по лютий 2022 року, а додаткові роботи виконувалися за погодженням замовника в межах передбачених договором видів робіт.
Місцевий господарський суд також встановив, що реальність виконання спірних робіт підтверджується сукупністю наданих позивачем доказів, зокрема виконавчою документацією, журналами виконання робіт, актами на закриття прихованих робіт, товарно-транспортними накладними, сертифікатами якості, фотоматеріалами, а також висновком будівельно-технічного дослідження від 18.06.2025 № 25-93/СД. При цьому суд зазначив, що відповідач не надав доказів на спростування факту виконання робіт, їх обсягів чи якості, а причиною непідписання актів приймання виконаних робіт була відсутність належного фінансування та подальша тимчасова окупація території виконання робіт.
Суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до положень статті 882 ЦК України та усталеної практики Верховного Суду передання і прийняття робіт на підставі акта, підписаного однією стороною, можливе за умови реального виконання робіт та відсутності обґрунтованої відмови замовника від їх прийняття. Оскільки відповідач не висловив заперечень щодо обсягів, якості чи відповідності виконаних робіт умовам договору, а доказів обґрунтованості відмови від підписання актів не надав, суд визнав непідписання відповідачем актів безпідставним.
Крім того, місцевий господарський суд відхилив доводи прокурора щодо несвоєчасного направлення позивачем актів виконаних робіт та їх неналежного оформлення, зазначивши, що такі обставини самі по собі не спростовують факту реального виконання робіт і не звільняють замовника від обов`язку їх оплати. Також суд не погодився з доводами прокурора про нікчемність договору підряду, вказавши на відсутність передбачених законом підстав для визнання спірного правочину недійсним.
За результатами оцінки наявних у справі доказів суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача вартості виконаних, але не оплачених робіт у сумі 31 161 091,68 грн.
Зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що, на думку прокурора, суд першої інстанції не виконав вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 29.05.2025, неповно з`ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права.
Скаржник зазначає, що суд безпідставно дійшов висновку про доведеність фактичного виконання позивачем спірних робіт, не встановив час їх виконання, не перевірив дотримання позивачем умов Договору щодо строків складання та передачі замовнику актів приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) і довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форми КБ-3), не встановив відповідність заявлених до оплати робіт Календарному плану виконання робіт та не надав належної оцінки обґрунтованості причин непідписання відповідачем зазначених документів.
На думку прокурора, суд першої інстанції безпідставно визнав належними та допустимими доказами виконавчу документацію, фотоматеріали і висновок експерта, які самі по собі не підтверджують фактичного виконання спірних робіт у заявленому обсязі, а також не врахував, що первинні документи були направлені відповідачу лише після тимчасової окупації території, на якій виконувалися роботи, що позбавило останнього можливості здійснити їх огляд і перевірку.
Крім того, прокурор посилається на те, що суд першої інстанції помилково відхилив його доводи щодо нікчемності Договору № 213-21 від 25.06.2021, оскільки, на його переконання, спірний договір укладено з порушенням вимог бюджетного законодавства.
Посилаючись на наведені обставини, прокурор просить рішення Господарського суду Запорізької області від 22.10.2025 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Також прокурор просить здійснити поворот виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 відповідно до статті 333 Господарського процесуального кодексу України.
Позиція учасників справи, викладена у поясненнях щодо апеляційної скарги
Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України подало письмові пояснення, в яких просило врахувати викладену правову позицію під час розгляду справи.
Пояснення обґрунтовані тим, що, на думку Агентства, суд першої інстанції під час нового розгляду справи не виконав у повному обсязі вказівки, викладені у постанові Верховного Суду від 29.05.2025 у справі № 908/2404/22, та не з`ясував усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору. Заявник послався на правові висновки Верховного Суду щодо доказового значення актів виконаних робіт, підписаних однією стороною, та зазначив, що вирішальним для виникнення обов`язку з оплати є встановлення факту реального виконання підрядних робіт і відсутність обґрунтованої відмови замовника від їх прийняття.
Крім того, Агентство заперечило доводи прокуратури щодо нікчемності договору від 25.06.2021 № 213-21, вказавши, що Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області є одержувачем бюджетних коштів, а не їх розпорядником, у зв`язку з чим положення частини третьої статті 48 Бюджетного кодексу України про недійсність договорів, укладених без бюджетних асигнувань, на спірні правовідносини не поширюються.
Також у поясненнях зазначено про відсутність у Агентства відновлення повноважень щодо здійснення контролю за цільовим, ефективним та результативним використанням бюджетних коштів, оскільки такі функції законодавством покладено на органи державного фінансового контролю, зокрема Держаудитслужбу та Рахункову палату. У зв`язку з цим Агентство вважає безпідставними висновки щодо неналежного здійснення ним захисту інтересів держави.
Посилаючись на норми цивільного, бюджетного та господарського процесуального законодавства, а також на правові висновки Верховного Суду, Агентство просило врахувати наведені доводи під час апеляційного перегляду справи, задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 22.10.2025. 
Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області подано письмові пояснення, за змістом яких зазначено наступне. 
Подані пояснення обґрунтовані тим, що твердження прокурора про нікчемність договору від 25.06.2021 № 213-21 через порушення вимог бюджетного законодавства є помилковими, оскільки Служба не є розпорядником бюджетних коштів, а має статус одержувача бюджетних коштів. На думку Служби, положення частини третьої статті 48 Бюджетного кодексу України щодо недійсності договорів, укладених розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань, не поширюються на спірні правовідносини. Крім того, договір укладено за результатами процедури публічної закупівлі відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі», а передбачені статтею 43 цього Закону підстави для його нікчемності відсутні. 
Також Служба зазначила, що бюджетні зобов`язання за спірним договором реєструвалися в органах Державної казначейської служби України виключно в межах доведених бюджетних асигнувань та відповідно до затверджених планів використання бюджетних коштів. На підтвердження цього наведено відомості щодо реєстрації бюджетних зобов`язань за договором № 213-21 та посилання на відповідні документи бюджетного процесу. 
Крім того, Служба звернула увагу на відсутність підстав для стягнення заявленої суми, оскільки акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в не були підписані замовником. Вказано, що після отримання від підрядника актів виконаних робіт Служба повідомила про неможливість їх прийняття у зв`язку з відсутністю фінансування та перебуванням автомобільної дороги, на якій виконувалися роботи, на тимчасово окупованій території. За таких обставин, на думку Служби, вона була позбавлена можливості здійснити технічний нагляд, перевірити фактичне виконання, якість та обсяги робіт, а тому її відмова від підписання актів є обґрунтованою. 
Посилаючись на положення статей 853, 854, 875, 877, 879, 882 Цивільного кодексу України, норми Господарського процесуального кодексу України та правові висновки Верховного Суду щодо прийняття робіт за договором будівельного підряду, Служба вважає, що подані позивачем докази не підтверджують належними та достатніми доказами факт виконання робіт у заявленому обсязі та на заявлену до стягнення суму, а тому підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні. 
ТОВ «Автомагістраль-Південь» подало письмові пояснення щодо доводів апеляційної скарги Запорізької обласної прокуратури, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 22.10.2025 – без змін.
У поясненнях товариство зазначає, що суд першої інстанції виконав вказівки Верховного Суду, викладені у постанові від 29.05.2025 у цій справі, повно дослідив обставини виконання робіт за договором № 213-21 від 25.06.2021 та надав належну оцінку доказам.
Зокрема, заявник вказує, що роботи, відображені у спірних актах форми КБ-2в та довідках форми КБ-3, фактично виконувалися у період з вересня 2021 року по лютий 2022 року, що підтверджується журналами виконання робіт, виконавчою документацією та іншими первинними документами. На думку товариства, акти приймання виконаних робіт відповідають календарному плану та договірній ціні, а додаткові роботи були виконані за відома та за погодженням замовника.
Крім того, ТОВ «Автомагістраль-Південь» зазначає про відсутність підстав сумніватися у тотожності актів приймання виконаних будівельних робіт і довідок про вартість виконаних робіт, які були направлені відповідачу для підписання, та документів, поданих до матеріалів справи. Також товариство посилається на те, що відповідач не заперечував факту виконання робіт, їх обсягів та якості, а відмова від підписання актів була зумовлена не недоліками виконаних робіт, а іншими обставинами.
Щодо доводів апеляційної скарги про несвоєчасне направлення актів виконаних робіт, товариство зазначає, що таке направлення відбулося із причин, пов`язаних із початком повномасштабного вторгнення та окупацією території, де виконувалися роботи та зберігалася відповідна документація. На думку заявника, ні умовами договору, ні законодавством не передбачено наслідку у вигляді відмови від підписання та оплати виконаних робіт лише з підстав порушення строків направлення відповідних документів.
Також товариство наголошує, що факт виконання робіт підтверджується сукупністю наданих до справи доказів, зокрема актами прихованих робіт, журналами виконання робіт, протоколами випробувань, сертифікатами відповідності, товарно-транспортними накладними, фотоматеріалами та висновком будівельно-технічного дослідження. На переконання товариства, відповідач і прокурор не надали належних доказів на спростування факту виконання робіт та їх вартості.
У зв`язку з наведеним ТОВ «Автомагістраль-Південь» вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та просить суд апеляційної інстанції залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Процесуальні дії суду апеляційної інстанції під час перегляду справи
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2025р. для розгляду справи № 908/2404/22 визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду: головуючий суддя – Чередко А.Є. (доповідач), судді: Мороз В.Ф., Парусніков Ю.Б.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2025р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи № 908/2404/22, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи № 908/2404/22 до Центрального апеляційного господарського суду.
На виконання вимог ухвали апеляційного суду останнім отримано від господарського суду Запорізької області матеріали справи № 908/2404/22. 
24.12.2025 року судді Чередко А.Є., Мороз В.Ф., Парусніков Ю.Б. подали заяву про самовідвід у справі № 908/2404/22 з посиланням на приписи ч. 3 ст.36 ГПК України.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.12.2025 року заяви суддів Чередка А.Є., Мороза В.Ф., Паруснікова Ю.Б. про самовідвід у справі № 908/2404/22 задоволено.
Справу № 908/2404/22 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Кошля А.О., судді: Демчина Т.Ю., Кучеренко О.І.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.10.2025р. у справі № 908/2404/22. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 17.02.2026 об 11:00 годин.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2026 відкладено розгляд справи на 31.03.2026 об 11:00 год.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2026 відкладено розгляд справи на 26.05.2026 о 10:00 год.
У судовому засіданні 26.05.2026 прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення у справі, про відмову в задоволені позовних вимог.
Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Представник відповідача підтримав апеляційну скаргу частково, а саме в частині доводів щодо недоведеності позивачем факту виконання спірних робіт.
Відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 26.05.2026 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені в апеляційному порядку
25.06.2021 між Службою автомобільних доріг у Запорізькій області (Замовник, в подальшому перейменовано на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» (Генпідрядник) укладено договір №213-21 Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м. Таганрог) на ділянці км 428+343-км 442+731 (45230000-8-Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь).
Відповідно до п. 1.1 Генпідрядник зобов`язується на свій ризик виконати та здати Замовнику в установлений Договором строк закінчені роботи з капітального ремонту автомобільної дороги державного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м. Таганрог) на ділянці км 428+343-км 442+731 (45230000-8-Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь), а Замовник зобов`язується надати Генпідряднику будівельний майданчик (фронт робіт), затверджену в установленому порядку проектну документацію, прийняти від Генпідрядника закінчені роботи та оплатити їх.
Власником результату виконаних робіт є Замовник (п. 1.2 договору).
Згідно з п. 1.3 договору кількість робіт: склад та обсяги робіт, що є предметом Договору, визначені проектною документацією.
Відповідно до п. 1.4 договору місце виконання робіт: автомобільна дорога державного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м. Таганрог) на ділянці км 428+343-км 442+731.
Згідно із п. 2.1 договору строк виконання робіт: з дати укладання по 28.02.2023 при умові постійного фінансування.
Відповідно до п. 3.1 договору ціна цього договору становить 399 499 998 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ.
Пунктами 3.2, 3.5, 3.6 договору передбачено, що ціна є твердою. Перегляд ціни договору оформлюється сторонами шляхом укладення додаткових угод, які є невід`ємними частинами цього договору. Ціна договору визначається згідно СОУ 42.1 – 37641978-050:298 п. 6.2; 62.1.
Відповідно до п. 4.1 договору Замовник має право, зокрема, відмовитися від прийняття закінчених робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість їх використання відповідно до мети, зазначеної у проектній документації та договорі, і не можуть бути усунені Генпідрядником, Замовником або третьою особою.
Згідно із п. 4.3 договору Генпідрядник має право, зокрема, своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за виконані роботи.
Відповідно до 14.1 договору визначено, що після одержання повідомлення Генпідрядника про готовність до передачі закінчених робіт (об`єкта будівництва) Замовник зобов`язаний розпочати їх приймання.
Згідно із п. 14.2 договору передача виконаних робіт (об`єкта будівництва) Генпідрядником і приймання їх Замовником оформлюється актом про виконані роботи.
У разі виявлення в процесі приймання-передачі закінчених робіт (об`єкта будівництва) недоліків, допущених з вини Генпідрядника, він у визначений Замовником строк зобов`язаний усунути їх і повторно повідомити Замовника про готовність до передачі закінчених робіт. Якщо Генпідрядник не бажає чи не може усунути такі недоліки, замовник може, попередньо повідомивши Генпідрядника, усунути їх своїми силами або із залученням третіх осіб. Витрати, пов`язані з усуненням недоліків Замовника, компенсуються Генпідрядником (п. 14.3 договору).
Відповідно до п. 15.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником виконаних робіт після підписання Сторонами «Актів приймання виконаних будівельних робі» (форма № КБ-2в) та «Довідок про вартість виконання будівельних робіт та витрат» (форма № КБ-3), складених у відповідності з положенням чинного ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013 (далі - ДСТУ) та підписаних уповноваженими представниками сторін.
Згідно з п. 15.3 договору Замовник здійснює поетапні проміжні платежі в міру виконання робіт після підписання «Акту приймання виконаних будівельних робіт» (форма № КБ-2в) і «Довідки про вартість виконання будівельних робіт та витрат» (форма № КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних ДСТУ та підписаних уповноваженими представниками сторін.
Відповідно до п. 15.4 договору Замовник здійснює розрахунки за виконі роботи з Генпідрядником протягом 30 календарних днів після отримання коштів від головного розпорядника коштів по цьому договору та на підставі підписаних «Актів приймання виконаних робіт» (форма № КБ-2в) та «Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат» (форма № КБ-3).
Згідно з п. 15.5 договору «Акти приймання виконаних робіт» (форма № КБ-2в) та «Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат» (форма № КБ-3) готує Генпідрядник і передає для підписання уповноваженому представнику Замовника у строк не пізніше 25 числа звітного місяця. Уповноважений представник Замовника на протязі п`яти робочих днів перевіряє реальність акту і підписує його в частині фактично виконаних робіт. Генпідрядник надає для перевірки реєстр накладних на придбані матеріали, конструкції, вироби та інші документи, які підтверджують витрати та документи передбачені цим договором, а випадку залучення Субпідрядників – з виділенням робіт виконаних Субпідрядником.
Згідно із п. 19.1 договору цей договір набирає чинності з дати укладання договору і діє по 31.01.2023, але у будь-якому випадку – до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Договірною ціною (Додаток № 1 до договору) сторони узгодили найменування витрат та їх вартість на суму 399 499 998 грн 00 коп.
Календарним графіком фінансування (додаток № 4 до додаткової угоди № 1 від 25.06.2021) було передбачено фінансування робіт з державного бюджету в 2021 році на суму 399 499 998 грн 00 коп. (т.1, а.с. 33-34).
Сторони підписали календарний план виконання робіт по об`єкту (Додаток № 2 до договору № 213-21 від 25.06.2021), у якому погодили найменування робіт, термін їх виконання - з липня 2021 року по лютий 2023 року (т.1, а.с. 29-32).
У період з моменту підписання договору і по дату звернення з позовом до суду в листопаді 2022 року календарний план робіт не змінювався.
Додатковою угодою № 1ДУ-213-21 від 25.06.2021 до Договору був затверджений Додаток 4 «Календарний графік фінансування» до Договору № 406-21/1 від 25.06.2021 в редакції, що є додатком до цієї Додаткової угоди.
Додатковою угодою №2ДУ-213-21 від 04.11.2021 внесено зміни до пункту 3.1. договору та визначено ціну договору у розмірі 399 498 015,54 грн з ПДВ. (Договірна ціна викладено у новій редакції. Додаток 1.) (т.11, а.с. 33).
Додатковою угодою №3ДУ-213-21 від 15.11.2021 внесено зміни до Додатку 3 «Перелік Субпідрядників».
У подальшому укладались Додаткові угоди №4 ДУ-213-21 від 10.12.2021, №5 ДУ-213-21 від 20.12.2021, якими вносились зміни до Додатка № 4 «Календарний графік фінансування», який викладався у редакції Додатків до цих угод.
Наступні Додаткові угоди, якими вносились зміни до Договору, в тому числі викладався в новій редакції Календарний план виконання робіт (копії містяться в матеріалах справи – т. 11, а.с. 38-47), враховуючи дати їх укладення, починаючи з січня 2023 року, не стосуються предмету розгляду даної справи.
На протязі 2021 року відповідачем за виконані роботи відповідно до договору на рахунок позивача перераховані кошти в загальній сумі 347 989 773 грн 67 коп., а саме: платіжним дорученням №120 від 10.12.2021 перераховано 200 000 000 грн 00 коп., платіжним доручення №828 від 10.12.2021 перераховано 89 773 грн 67 коп., платіжним доручення №243 від 21.12.2021, перераховано 147 900 000 грн 00 коп.
Матеріали справи містять Акт обстеження ділянки автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м. Таганрог) на ділянці км 428+343-км 442+731 «НЕВРАХОВАНІ РОБОТИ, ЯКІ НЕ ВКЛЮЧЕНІ В ПРОЕКТ».
Акт складено комісією у складі:
1. Чорний О.Ю. – керівник проекту, представник будівельно-монтажної організації, посада від ТОВ «Автомагісталь-Південь»;
2. Циганков А.В. – інженер ВТК, представник будівельно-монтажної організації, посада від ТОВ «Автомагісталь-Південь»;
3. Притула В.Т. – провідний інженер відділу якості, технічного контролю та новітніх технологій Служби автомобільних доріг у Запорізькій області, представник замовника, посада від Служби автомобільних доріг у Запорізькій області;
4. Діденко С.М. – начальник відділу якості, технічного контролю та нових технологій Служби автомобільних доріг у Запорізькій області, представник замовника, посада від Служби автомобільних доріг у Запорізькій області;
5. Назар`янц А.Я. – заступник директора, представник проектної організації ПП «ПАРК НОВИХ ТЕХНОЛОГІЙ»
6. Тимохін О.А. – начальник відділу з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг та штучних споруд Служби автомобільних доріг у Запорізькій області, представник замовника, посада від Служби автомобільних доріг у Запорізькій області;
7. Кочубей М.С. – начальник відділу безпеки руху Служби автомобільних доріг у Запорізькій області, представник замовника, посада від Служби автомобільних доріг у Запорізькій області;
8. Кириленко Л.А. – начальник лабораторії Служби автомобільних доріг у Запорізькій області, представник замовника, посада від Служби автомобільних доріг у Запорізькій області.
Відповідно до вказаного Акту комісія вирішила: виконати додаткові обсяги робіт у рамках реалізації проекту, враховуючи подальше дотримання гарантійних строків, визначених Договором з підрядною організацією та для забезпечення безпеки дорожнього руху.
1) Для підвищення якісних характеристик та збільшення строків служби покриття, потрібно замінити крупнозернисту пористу асфальтобетонну суміш на крупнозернисту щільну на модифікованому бітумі.
2) Для забезпечення безпечного руху автотранспорту на з`їздах та технологічності влаштування дорожнього одягу, необхідно врахувати влаштування шару основи із ОМС на: ПК4338+40,1 (ліво), ПК4395+58,3 (ліво), ПК4419+15,3 (ліво), ПК4419+55,1 (право), ПК4421+55,1 (право), ПК4421+89,1 (право), ПК4423+40,4 (ліво), ПК4423+96,7 (ліво), ПК4424+63 (ліво), ПК4425+71 (ліво) у кількості – 1633,5 м2. Також на з`їздах на ПК4387+27,90 (праворуч) та ПК4393+62,50 (праворуч), змінити конструктив на: влаштування дренуючого шару основи із ЩПС С5 товщиною 0,2 м; влаштування шару основи із ЩПС С5 товщиною 0,15 м; влаштування шару основи із ОМС товщиною 0,24 м; влаштування нижнього шару покриття із щільною крупнозернистою асфальтобетонної суміші товщиною 0,12 м; влаштування верхнього шару покриття із ЩМАС-20. Загальна площа двох з`їздів складає – 421 м2. На з`їзді ПК4412+56,10 необхідно виключити обсяги із влаштування покриття із кам`яного матеріалу, натомість включити обсяги влаштування покриття із дрібнозернистої суміші поза межами радіусів заокруглень площею – 66 м2.
3) Для забезпечення естетичного вигляду та завершеності відновлення кільцевої розв`язки на ПК4417+60, потрібно включити неврахований обсяг робіт із улаштуванням ФЕМ на острівцях безпеки площею 840,3 м2.
4) Для якіснішого влаштування з`їздів за межами радіусів заокруглень, потрібно замінити матеріал щебінь фр. 40-70 із заклинюванням, на доменний шлак фр. 10-70 та перерахувати кількість матеріалу.
5) У зв`язку із тим, що розмітка типу 1.1 на км 438+455 – км 438+750 суперечить ДСТУ 2587:2021, потрібно замінити її на лінію типу 1.3, також врахувати обсяг для завершення влаштування розмітки 1.14.3 білого кольору – 20 м2, червоного – 22 м2.
6) На ПК4424+05 – ПК4424+55 (ліворуч) у зв`язку із різницею по висоті 1,5 м між основною дорогою та паркувальним майданчиком, необхідно додатково влаштувати 50 м металевого бар`єрного огородження.
7) Для безпечного перебування людей на автобусній зупинці, а також безпосередньо у автопавільйоні на ПК4347+17 (ліворуч), необхідно влаштувати новий автопавільйон.
В Акті зазначено, що він складений у 2022 році, проте не містить дати та місяця його складання (т.10, а.с. 84).
23.03.2022 Позивач звернувся до відповідача з листом №2303/1, в якому зазначив:
«В свою чергу ТОВ «Автомагістраль-Південь», як Генпідрядник по об`єктам Служби автомобільних доріг у Запорізькій області інформує Вас, що станом на 15.03.2022 наявні виконані та неприйняті роботи на загальну суму 240 784,6872 тис. грн (додаток реєстр з актами виконаних робіт). Усвідомлюючи відсутність можливості на даний час прийняти та оплатити фактично виконані роботи (надані послуги), просимо Вас перевірити та зафіксувати обсяги і вартість фактично виконаних робіт для можливості подальшого їх прийняття та оплати при настанні сприятливих соціально-економічних умов в Україні».
До листа було додано акти приймання виконання будівельних робіт на 416 аркушах, в тому числі за договором № 213-21 від 25.06.2021:
Акт б/н приймання виконаних будівельних робіт на суму 16 202 148,90 грн (т. 14, а.с. 109-110);
Акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт на суму 13 279 040,70 грн (т. 14, а.с. 126-136);
Акт № 4 приймання виконаних будівельних робіт на суму 1 961 800,50 грн (т. 14, а.с. 147-149).
Загальна сума Актів за договором №213-21 від 25.06.2021 складає 31 442 900,10 грн.
Вказані Акти підписані представником позивача, з боку відповідача підписи на вказаних актах відсутні.
За поясненнями представника позивача Акти за договором №213-21 від 25.06.2021 на загальну суму 31 442 900,10 грн направлялися листом від 23.03.2022 на адресу відповідача для перевірки та узгодження. Після перевірки відповідачем вказані акти були повернуті позивачу для коригування.
Листом вих. № 1209/01 від 12.09.2022 позивач – ТОВ «Автомагістраль-Південь» інформував Службу автомобільних доріг у Запорізькій області, що станом на 12.09.2022 наявні виконані та не прийняті роботи на загальну суму 118 803 194,80 грн. Просив прийняти та оплатити виконані роботи. Додатком до цього листа вказані Акти приймання виконаних будівельних робіт - 259 арк. Лист згідно з вхідним штемпелем на ньому був отриманий Службою автомобільних доріг у Запорізькій області 15.09.2022 вх. № 1119 (т. 1, а.с. 48).
Так, матеріали справи свідчать, що до листа вих. № 1209/01 від 12.09.2022 позивачем були додані наступні Довідки про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 та акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в:
- Довідка про вартість виконаних будівельних робіт б/н та без дати на суму 16 705 147,87 грн (т. 3, а.с. 175);
- Акт б/н та без дати приймання виконаних будівельних робіт на суму 502 998,97 грн (т.3, а.с. 175-177);
- Акт б/н та без дати приймання виконаних будівельних робіт на суму 16 202 148,90 грн (т.3, а.с. 177-179);
- Довідка про вартість виконаних будівельних робіт б/н та без дати на суму 14 455 943, 81 грн (т. 3, а.с. 200);
- Акт № 3 та без дати приймання виконаних будівельних робіт на суму 12 494 143, 31 грн (т. 3, а.с. 200-211);
- Акт № 4 та без дати приймання виконаних будівельних робіт на суму 1 961 800,50 грн (т. 3, а.с. 211-213).
Загальна сума актів за договором № 213-21 від 25.06.2021 складає 31 161 091,68 грн, що відповідає сумі позову.
За поясненнями представника позивача листом від 12.09.2022 позивач направив відповідачу відкориговані, відповідно до зауважень відповідача, акти, які раніше направлялися листом від 23.03.2022.
Листом №2709/01 від 27.10.2022 позивач звернувся до Служби автомобільних доріг у Запорізькій області щодо повернення загальних журналів виконаних робіт та актів на закриття прихованих робіт до вищевказаних договорів, отримання якого відповідачем підтверджується відміткою про прийняття Службою автомобільних доріг у Запорізькій області 27.10.2022.
Листом № 22/1160 від 28.10.2022 відповідач надав відповідь на вказаний лист, в якому зазначив, що акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3) не були підписані Службою автомобільних доріг у Запорізькій області виключно по причині відсутності достатнього фінансування, що об`єктивно не залежало від Замовника. Відповідно до договору та вимог законодавства під час виконання позивачем робіт з капітального ремонту здійснювалися нагляди за виконаними роботами. Також у листі відповідач зазначив, що позивачем забезпечено ведення журналу виконання робіт за формою, передбаченою ДБН, та спеціальних журналів по окремим спорудам. Також були надані Акти на закриття прихованих робіт. У зв`язку з чим Служба автомобільних доріг у Запорізькій області не заперечує факт виконання ТОВ «Автомагістраль-Південь» робіт згідно з наданими Актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), Довідками про вартість виконаних будівельних робіт (форма № КБ-3) на суму 31 161,09168 тис. грн. з ПДВ. Разом з тим відповідач зазначив, що у зв`язку з фактично повномасштабною війною, розв`язаною російською федерацією проти України та українського народу, наразі автомобільна дорога державного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м. Таганрог) на ділянці км 428+343-км 442+731 Запорізької області є такою, що знаходиться на тимчасово окупованій території. Тому у працівників/повноважну спеціалістів Служби автомобільних доріг у Запорізькій області відсутня сьогодні можливість для виїзду на місце ремонту автомобільної дороги та огляду будівельного майданчика з метою засвідчення станом на поточні дати виконаних Вами фізичних обсягів робіт відповідно до Актів приймання виконаних будівельних робіт та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт на суму 31 161,09168 тис. грн з ПДВ.
Листом № 2709/01 від 27.10.2022 позивач звернувся до Служби автомобільних доріг у Запорізькій області щодо повернення загальних журналів виконаних робіт та актів на закриття прихованих робіт до вищевказаних договорів, отримання якого відповідачем підтверджується відміткою про прийняття Службою автомобільних доріг у Запорізькій області 27.10.2022.
29.11.2022 відповідач направив позивачу листом № 2212/64, в якому зазначив, що журнали виконання робіт, акт на закриття прихованих робіт та інша виконавча документація, станом на 15.11.2022, була повернута в повному обсязі (т. 13, а.с. 170).
Невиконання відповідачем зобов`язання з оплати виконаних робіт на суму 31 161 091,68 грн стало підставою для звернення ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» до суду з позовом, за яким відкрито провадження у даній справі № 908/2404/22.
Правові підстави та норми права, застосовані судом апеляційної інстанції
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом апеляційного оскарження є рішення Господарського суду Запорізької області від 22.10.2025, яким задоволено позов ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» та стягнуто зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області 31 161 091,68 грн основного боргу та 467 416,39 грн судового збору.
Суд апеляційної інстанції, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи, правильність наданої їм юридичної оцінки, а також правильність застосування норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з огляду на таке.
Щодо повноважень прокурора на представництво інтересів держави апеляційний суд зазначає наступне.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України № 1697-VII «Про прокуратуру».
Абзацом 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Частиною 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Системне тлумачення положень статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року в справі № 923/35/19, від 23 липня 2020 року в справі № 925/383/18.
Водночас захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор.
Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.
Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Аналогічні правові висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року в справі №912/2385/18.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Доведення прокурором підстав для звернення із позовом в інтересах держави в особі визначеного ним позивача має ґрунтуватися на оцінці діяльності/бездіяльності компетентного органу щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах у поєднанні з перевіркою дотримання прокурором порядку попереднього, до звернення до суду, повідомлення цього органу про такий позов згідно з вимогами абзацу 3 частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру».
Як убачається з матеріалів справи, при вступі у справу в суді апеляційної інстанції прокурор визначив компетентним органом Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про джерела фінансування дорожнього господарства України» головним розпорядником коштів державного дорожнього фонду, які спрямовуються на фінансове забезпечення будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення, є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства. Таким органом відповідно до Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 439, є Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України.
Отже, саме Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України є головним розпорядником бюджетних коштів за договором № 213-21 та уповноваженим органом щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.
Прокурор зазначив, що порушення інтересів держави полягає у взятті бюджетних зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань, що, на його думку, створило передумови для безпідставного навантаження на державний бюджет. При цьому компетентний орган самостійних заходів щодо захисту інтересів держави не вжив.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що прокурором належним чином обґрунтовано та підтверджено наявність передбачених статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для представництва інтересів держави у даній справі.
Щодо правової кваліфікації спірних правовідносин та підстав для задоволення/відмови у задоволенні позову, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Положеннями статей 626, 627, 628 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
При визначені правової природи договору суд враховує його умови, права та обов`язки сторін, а також предмет.
Відповідно до частин першої та другої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Приписами частин першої та другої статті 875 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
Таким чином, договір підряду характеризується тільки йому властивими рисами: підрядник виконує роботу згідно із завданням замовника; обов`язку підрядника виконати відповідну роботу та передати його замовнику кореспондується право і обов`язок замовника прийняти виконану належним чином роботу та сплатити відповідну ціну.
Проаналізувавши умови укладеного між сторонами договору, колегія суддів вбачає, що договір №213-21 від 25.06.2021 за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.
Згідно положень ч. 1 ст. 837 ЦК за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Частинами 1-3 ст. 857 ЦК України встановлено загальні вимоги щодо якості роботи за договорами підряду. Зокрема, встановлено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.
За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч.ч. 1-3 ст. 875 ЦК України).
Згідно частини першої статті 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.
Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.
Стаття 882 ЦК України встановлює, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або якщо це передбачено договором, етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.
За умовами ст. 882 ЦК України передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.
Правова позиція щодо застосування судами частини четвертої статті 882 ЦК України є сталою в судовій практиці Верховного Суду. Так, зокрема, стосовно акта виконаних робіт за договором підряду, підписаного однією стороною, правовий висновок викладено у пункті 6.3 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 910/7446/18 та інших. Цей висновок полягає в тому, що "передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором".
За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт, як зі сторони замовника, так і виконавця (підрядника), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги (виконані роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.
Водночас неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.
Отже, передання та прийняття робіт на підставі акта, підписаного в односторонньому порядку, а також виникнення за таким актом прав та обов`язків сторін можливе лише за умови підтвердження фактичного виконання підрядником робіт за договором та відсутності обґрунтованої відмови замовника від їх прийняття, наданої у строк, визначений договором.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09.07.2024 у справі № 908/2400/22, ухваленій у подібних правовідносинах між тими самими сторонами, що й у справі № 908/2404/22.
Відтак, вирішуючи спір щодо наявності підстав для оплати робіт за договором підряду, оформлених актом приймання-передачі виконаних робіт, підписаним лише підрядником, суд повинен встановити та надати оцінку, зокрема, таким обставинам: чи була відмова замовника від підписання акта виконаних робіт обґрунтованою та чи мало місце фактичне виконання підрядником робіт, передбачених договором. Саме зазначені обставини входять до предмета доказування у цій справі та мають істотне значення для правильного вирішення спору.
Щодо часу виконання робіт, дотримання/порушення позивачем умов Договору від 25.06.2021 № 213-21 щодо строків складання Актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) і Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3), передбачених пунктом 15.5 Договору, та передачі їх замовнику для підписання, а також відповідності виконаних позивачем робіт за Договором, про які він зазначає у позовній заяві, Календарному плану (Додаток № 2 до Договору), суд зазначає наступне.
Відповідно до умов укладеного сторонами Договору № 213-21 від 25.06.2021, позивач (Генпідрядник) зобов`язався на свій ризик виконати та здати відповідачу (Замовнику) в установлений Договором строк закінчені роботи з капітального ремонту автомобільної дороги державного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м. Таганрог), на ділянці км 428+343 – км 442+731 (45230000-8- 
Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь), а відповідач зобов`язався надати позивачу будівельний майданчик (фронт робіт), затверджену в установленому порядку проектну документацію, прийняти від позивача закінчені роботи та оплатити їх.
Погоджений сторонами Календарний план (Додаток № 2 до Договору) містить докладний перелік найменування видів робіт згідно з локальними кошторисами та чіткі строки (проміжки часу) в межах яких Генпідрядник повинен був здійснювати надання кожного виду послуг (виконання робіт).
Разом з тим, зі змісту п. 15.5 Договору слідує, що «Акти приймання виконаних робіт» (форма № КБ-2в) та «Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат» (форма № КБ-3) готує Генпідрядник і передає для підписання уповноваженому представнику Замовника у строк не пізніше 25 числа звітного місяця. Уповноважений представник Замовника на протязі п`яти робочих днів перевіряє реальність акту і підписує його в частині фактично виконаних робіт. 
Генпідрядник надає для перевірки реєстр накладних на придбані матеріали, конструкції, вироби та інші документи, які підтверджують витрати та документи, передбачені цим договором, а у випадку залучення Субпідрядників - з виділенням робіт виконаних Субпідрядником.
Тобто, за умовами Договору Генпідрядник повинен надавати Замовнику для підписання «Акти приймання виконаних будівельних робіт» (форма № КБ-2в) за відповідний звітний місяць.
Згідно з Календарним планом, який був підписаний сторонами при укладенні Договору, період надання всіх видів робіт визначений з липня 2021 року по лютий 2023 року.
У період з моменту підписання договору і по дату звернення з позовом до суду в листопаді 2022 року календарний план робіт не змінювався.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався й триває до теперішнього часу.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 №376, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за №380/43786, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
До вказаного Переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України входить Мелітопольська міська територіальна громада Мелітопольського району Запорізької області (з 25.02.2022, код UA23080070000068953).
З урахуванням наведеного суд установив, що автомобільна дорога державного значення М-14 Одеса – Мелітополь – Новоазовськ (на м. Таганрог) на ділянці км 428+343 – км 442+731 з 25.02.2022 перебуває на тимчасово окупованій території. 
З огляду на відсутність у спірних актах приймання виконаних будівельних робіт та довідках форми КБ-3 відомостей щодо звітного періоду виконання робіт колегія суддів позбавлена можливості встановити, чи виконувалися заявлені до стягнення роботи до введення воєнного стану чи після нього, а також співвіднести їх із строками, визначеними Календарним планом.
В матеріалах справи відсутні докази того, що роботи, вартість яких просить стягнути позивач, були виконані раніше початку введення воєнного стану, так само як і відсутні докази звернення до початку введення воєнного стану до відповідача з актами на підписання щодо виконання спірних робіт.
На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем до матеріалів справи долучено низку актів приймання виконаних будівельних робіт, а саме:
- Акт приймання виконаних будівельних робіт без номера та без дати на суму 502 998,97 грн (т. 3, а.с. 175– 177) щодо виконання робіт «Острівці безпеки. Додаткові роботи»;
- Акт приймання виконаних будівельних робіт без номера та без дати на суму 16 202 148,90 грн (т. 3, а.с. 177– 179) щодо виконання робіт «Дорожній одяг. Додаткові роботи»;
- Акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт без дати на суму 12 494 143,31 грн (т. 3, а.с. 200– 210) щодо виконання робіт «Водовідведення», «Дорожній одяг» тип 1, «Дорожній одяг» тип 2 (поширення), «Заїзні кишені», «Пересічення та примикання», «Острівці безпеки»;
- Акт № 4 приймання виконаних будівельних робіт без дати на суму 1 961 800,50 грн (т. 3, а.с. 211– 213) щодо виконання робіт «Організація дорожнього руху».
Усі зазначені акти підписані виключно представником Генпідрядника – Чорним О.Ю. При цьому в них відсутні відомості щодо дати їх складання та періоду виконання відповідних робіт, оскільки у графі щодо звітного періоду зазначено лише «за ______ 202_ року».
Крім того, жоден із наведених актів не містить відомостей про відмову замовника від їх підписання або про ухилення останнього від прийняття робіт, як це передбачено частиною четвертою статті 882 Цивільного кодексу України для випадків оформлення результатів виконаних робіт актом, підписаним однією стороною.
Також, позивачем долучені довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3) на суму 16705147,87 грн (т.3, арк.с. 175) та на суму 14455943,81 грн (т.3, а.с. 200), в яких міститься підпис Генпідрядника та його печатка, без зазначення дати її підписання та періоду виконання робіт.
Отже, довідки форми КБ-3 кореспондують актам КБ-2в і підтверджують саме ту суму, на яку посилається позивач – 31 161 091,68 грн (з ПДВ).
З огляду на відсутність у поданих актах приймання виконаних будівельних робіт та довідках про вартість виконаних будівельних робіт і витрати (форма КБ-3) відомостей щодо дати їх складення та звітного періоду виконання робіт, колегія суддів позбавлена можливості встановити час (місяць, рік) фактичного виконання відповідних робіт, а також дату оформлення зазначених документів Генпідрядником.
Встановлення часу виконання робіт має істотне значення для правильного вирішення цього спору, оскільки саме від цієї обставини залежить можливість перевірки відповідності виконаних робіт Календарному плану, дотримання позивачем строків складання та передачі актів приймання виконаних робіт і довідок форми КБ-3, а також наявності у відповідача можливості здійснити їх прийняття до окупації відповідної території.
За таких обставин неможливо перевірити дотримання позивачем передбаченого умовами пункту 15.5. Договору порядку та строків передачі відповідачу актів приймання виконаних будівельних робіт і довідок форми КБ-3 для їх розгляду та підписання, а також встановити, чи були зазначені документи направлені відповідачу листом № 1209/01 від 12.09.2022 у строки, визначені договором.
З листа вих. № 1209/01 від 12.09.2022, яким ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» повідомило Службу автомобільних доріг у Запорізькій області про наявність станом на 12.09.2022 виконаних та неприйнятих робіт на загальну суму 118 803 194,80 грн, не вбачається, які саме акти приймання виконаних будівельних робіт, зазначені у додатку до листа на 259 аркушах, за яким договором, на яку суму кожен із них та за який період (місяць і рік) були надіслані відповідачу.
Водночас зі змісту листа Служби автомобільних доріг у Запорізькій області від 28.10.2022 № 22/1160, наданого у відповідь на лист ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» від 12.09.2022 № 1209/01, вбачається, що відповідач, посилаючись на умови Договору № 213-21 від 25.06.2021, зазначав про отримання від позивача актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт і витрат (форма КБ-3) на суму 31 161 091,68 грн, які не були підписані Службою автомобільних доріг у Запорізькій області у зв`язку з відсутністю достатнього фінансування.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що листом від 12.09.2022 № 1209/01 позивачем, серед іншого, були направлені відповідачу акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрат (форма КБ-3) на суму 31 161 091,68 грн, про отримання яких відповідач зазначив у листі від 28.10.2022 № 22/1160.
Разом з тим саме по собі підтвердження отримання відповідачем документів на відповідну суму не усуває наведених вище недоліків первинних документів, пов`язаних із відсутністю відомостей про дату їх складання та звітний період виконання робіт, що виключає можливість встановлення часу виконання спірних робіт та перевірки дотримання порядку їх передачі замовнику.
Відповідно до умов Договору, від затримки бюджетного фінансування для здійснення розрахунку залежить строки виконання Замовником обов`язку з оплати виконаних робіт, проте зазначене не є підставою для не прийняття відповідних робіт згідно з наданими Актами приймання виконаних будівельних робіт.
Положеннями частини другої статті 218 Господарського кодексу України (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) та статті 617 Цивільного кодексу України визначено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.
При цьому, у листі від 28.10.2022 № 22/1160 відповідачем в т.ч. вказано, про відсутність можливості виїзду на місце виконання робіт та їх огляду, оскільки автомобільна дорога державного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м. Таганрог) на ділянці км 428+343 – км 442+731 Запорізької області є такою, що знаходиться на поки що окупованій території.
Водночас колегія суддів зазначає, що наведена відповідачем обставина щодо відсутності можливості здійснити огляд об`єкта виконання робіт через його перебування на тимчасово окупованій території не стосується виконання ним грошового зобов`язання за Договором, а пов`язана саме з об`єктивною неможливістю перевірити факт виконання робіт, їх обсяг, якість та відповідність умовам Договору, проектно-кошторисній документації й вимогам чинного законодавства.
Отже, станом на час отримання від позивача вищевказаних Актів форми № КБ-2в та Довідок форми № КБ-3 відповідач був позбавлений, через незалежні від нього обставини, можливості прийняти виконані позивачем підрядні роботи за Договором, а саме: оглянути місце виконання робіт, перевірити їх фактичне виконання та відповідність технічним вимогам ремонту на даній ділянці дороги (встановити їх реальне виконання та фактичне підтвердження документально).
При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до статті 853 ЦК України прийняття виконаної роботи передбачає її огляд замовником з метою перевірки відповідності умовам договору та виявлення можливих недоліків. За відсутності доступу до об`єкта будівництва відповідач був об`єктивно позбавлений можливості виконати такий обов`язок, а відтак не мав можливості встановити фактичний обсяг, якість та відповідність виконаних робіт проектно-кошторисній документації.
За таких обставин відсутність у відповідача конкретних зауважень щодо обсягів чи якості виконаних робіт не може свідчити про необґрунтованість відмови від підписання актів, оскільки без проведення огляду об`єкта відповідач був об`єктивно позбавлений можливості перевірити фактичне виконання робіт та сформулювати мотивовані зауваження щодо їх обсягу, якості й відповідності умовам Договору.
Таким чином, сукупність встановлених обставин, а саме: несвоєчасність направлення відповідних документів, відсутність у первинних документах відомостей про дату їх складення та звітний період виконання робіт, неможливість встановити час виконання заявлених до стягнення робіт, відсутність можливості співвіднести їх із Календарним планом, а також об`єктивна неможливість здійснення відповідачем огляду об`єкта після його окупації, не дає підстав для висновку про доведеність позивачем необхідних для застосування частини четвертої статті 882 ЦК України обставин, за яких односторонньо підписані акти можуть породжувати для замовника обов`язок щодо оплати виконаних робіт.
Щодо наданої позивачем в матеріали справи копії Висновку № 25-93/СД за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, складеного 18.06.2025 судовим експертом Шутовським Олександром Віталійовичем, суд зазначає наступне.
За приписами статті 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 101 ГПК України учасник має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.
Згідно зі ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Вирішуючи питання призначення у справі судової експертизи, суд враховує, що тягар доведення наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються заперечення лежить на стороні, яка на них посилається, а судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування; якщо наявні в матеріалах справи докази є взаємно суперечливими.
Тобто, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті.
Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.
Як вбачається з наданого позивачем в копії Висновку № 25-93/СД за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, складеного 05.06.2025, судова будівельно-технічна експертиза була проведена за замовленням ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ».
На вирішення експерту були поставлені питання:
« 1. Чи відповідають обсяги фактично виконаних робіт та їх вартість первинній звітній документації, що вказані в актах приймання виконаних робіт форми КБ-2в та довідках про вартість виконаних будівельних робіи та витрат форми КБ-3 на суму 31 161 091,68 грн. умовам договору №213-21 від 25 червня 2021 року, який був укладений між ТОВ «Автомагістраль-Південь» (код ЄДРПОУ 34252469) та Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області (код ЄДРПОУ 25891336) по об`єкту: Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м. Таганрог), на ділянці км 428+343-км 442+731 (45230000-8- Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь)? Якщо ні, то в чому полягає невідповідність?
2. Чи підтверджується якість виконаних робіт, що вказані в актах приймання виконаних робіт форми КБ-2в № 3 та довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 на суму 31 161 091,68 грн. протоколами випробувань лабораторії з контролю якості виробництва Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області та протоколами випробувальної лабораторії ТОВ «Автомагістраль-Південь», паспортам на матеріали, сертифікатами відповідності, що містяться в матеріалах справи умовам договору № 213-21 від 25 червня 2021 року?».
За результатами дослідження експертом надані наступні висновки по поставленим питанням:
Відповідно до висновку експерта: Обсяги фактично виконаних робіт та їх вартість відповідають первинній звітній документації, що вказані в актах приймання виконаних робіт форми КБ-2в та довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 на суму 31 161 091,68 грн умовам договору №213-21 від 25 червня 2021 року, який був укладений між ТОВ «Автомагістраль-Південь» (код ЄДПОУ 34252469) та Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області (код ЄДРПОУ 25891336) по об`єкту: Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м.Таганрог) на ділянці км 428+343-км 442+731 (45230000-8 – Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь) та виконавчій документації, що міститься в матеріалах справи.
Якість виконаних робіт, що вказані в формах КБ-2в та довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 на суму 31 161 091,68 грн, підтверджується протоколами випробувань лабораторії з контролю якості виробництва Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області та протоколами випробувальної лабораторії ТОВ «Автомагістраль-Південь», паспортам на матеріали, сертифікатами відповідності, що містяться в матеріалах справи, умовам договору № 213-21 від 25 червня 2021 року.
Оцінивши вказаний Висновок № 25-93/СД за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, суд дійшов висновку, що він не є належним доказом в розумінні ст. 76 ГПК України, на підставі якого можна встановити обставини, які входять в предмет доказування в межах даної справи, з огляду на наступне.
У Висновку розділ ІІ «Дослідження» вказано, що дослідження проводилось в умовах експертної установи методом співставлення вихідних даних по об`єкту за наданою на дослідження документацією, без зазначення при цьому на підставі та у відповідності до яких саме нормативних актів в галузі будівництва експертом проводилось таке дослідження.
Вказана у п. 3 розділу ІІ Висновку схема проведення експертного дослідження, в т.ч. включає візуальний огляд об`єкта будівництва і його конструкцій, фотографування, встановлення відповідності об`єкта проекту. Зазначено, що візуальне обстеження проводиться з метою збору остаточних, максимально достовірних відомостей про види будівельних (ремонтних робіт), які виконані на об`єкті, фактично застосованих будівельних конструкцій, матеріалів виробів при виконанні цих робіт.
В п. 4 «Методи обстеження» розділу ІІ Висновку зокрема зазначено, що за неможливістю натурного обстеження окремих видів будівельно-монтажних робіт визначення обсягів та якості виконаних робіт, що належать до категорії прихованих, останні визначались згідно з документами, які мають бути складені під час будівництва відповідно до законодавства чинних будівельних норм.
У п. 6 розділу ІІ Висновку відображено три стадії дослідження, що проводилось в рамках даного виду технічних досліджень, яке здійснювалось наступним чином:
- до експертного обстеження об`єкта дослідження (будівельного об`єкта) досліджувались документальні дані (надані матеріали та науково-технічна документація (ДБН,ДСТУ));
- під час експертного обстеження об`єкта дослідження досліджувався будівельний об`єкт в натурі з урахуванням зазначених документальних даних;
- після експертного обстеження досліджувалась вся сукупність даних, отриманих до і в процесі дослідження, складання висновку.
При цьому, з висновку незрозуміло, яким саме чином здійснювалось дослідження будівельного об`єкту в натурі на другій стадії дослідження, яка в даному випадку з огляду на специфіку дослідження та поставлені на вирішення експерту питання, є найголовнішою стадією дослідження, за умови знаходження об`єкту на тимчасово окупованій території та території активних бойових дій. 
Разом з тим, фотознімки, наведені у висновку експерта, не містять відомостей, які б давали можливість встановити дату, місце та належність саме до спірного об`єкта будівництва.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідь експерта на перше поставлене питання містить висновок про фактичне виконання робіт, зазначених в актах приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідках форми КБ-3 на суму 31 161 091,68 грн. Водночас встановлення факту виконання цих робіт є однією з обставин, що входить до предмета доказування у даній справі та має встановлюватися судом на підставі оцінки всієї сукупності доказів.
Проведення експертного дослідження виключно на підставі виконавчої документації та фотоматеріалів, наданих замовником дослідження, без можливості їх співставлення з фактичним станом об`єкта будівництва в натурі, не дає можливості визнати висновки експерта достатніми для підтвердження фактичного виконання спірних робіт.
З огляду на наведене колегія суддів оцінює зазначений висновок експерта критично та не вбачає підстав покласти його в основу висновків суду, оскільки він не підтверджує ті обставини, які входять до предмета доказування у цій справі. Відсутність можливості проведення повноцінного натурного обстеження об`єкта будівництва, який перебував на тимчасово окупованій території, не дає можливості вважати наведені у висновку експерта висновки достатніми для підтвердження фактичного виконання спірних робіт, їх обсягу, якості та відповідності умовам Договору.
Отже, зазначений висновок експерта не спростовує встановлених апеляційним господарським судом обставин та не підтверджує належними і допустимими доказами фактичне виконання позивачем саме тих робіт, їх обсяг, час виконання та відповідність умовам Договору, оплата яких є предметом цього спору.
Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про нікчемність Договору № 213-21 від 25.06.2021 колегія суддів зазначає таке.
Як убачається зі змісту апеляційної скарги, прокурор пов`язує нікчемність спірного договору з тим, що при його укладенні Службою були порушені вимоги бюджетного законодавства, оскільки, на його думку, бюджетні зобов`язання були взяті без відповідних бюджетних асигнувань, що відповідно до частини третьої статті 48 Бюджетного кодексу України зумовлює нікчемність правочину.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність зазначених доводів.
Судом першої інстанції встановлено, що Служба є одержувачем бюджетних коштів, а не розпорядником бюджетних коштів, що підтверджується Положенням про Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області та відомостями Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів. Наведених обставин прокурором в апеляційній скарзі не спростовано.
За таких обставин, судом першої інстанції вірно визначено, що положення частини третьої статті 48 Бюджетного кодексу України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а тому посилання прокурора на зазначену норму як на підставу нікчемності спірного договору є необґрунтованими.
Крім того, спірний договір укладено за результатами процедури публічної закупівлі, а тому питання його нікчемності врегульовано спеціальними положеннями статті 43 Закону України «Про публічні закупівлі», якою визначено вичерпний перелік підстав нікчемності договору про закупівлю.
Водночас прокурором не наведено та матеріалами справи не підтверджено наявності будь-якої із підстав нікчемності договору, передбачених статтею 43 Закону України «Про публічні закупівлі».
Отже, доводи апеляційної скарги прокурора в частині нікчемності Договору № 213-21 від 25.06.2021 є безпідставними та не спростовують правильності відповідних висновків суду першої інстанції. Разом з тим наведене не впливає на висновок колегії суддів щодо наявності інших підстав для скасування оскаржуваного рішення, встановлених під час апеляційного перегляду справи.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про доведеність факту реального виконання позивачем спірних робіт, не надав належної оцінки наслідкам несвоєчасного направлення первинних документів та не врахував, що наявні у справі докази самі по собі не підтверджують фактичного виконання робіт у заявленому обсязі, час їх виконання та дотримання встановленого Договором порядку передачі їх замовнику.
Враховуючи недоведеність позивачем обставин, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення місцевого господарського суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

За змістом апеляційної скарги прокурором заявлено вимогу про поворот виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 у справі № 908/2404/22.
Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2023, на підставі якого видано наказ Господарського суду Запорізької області від 29.01.2024, скасовано.
Згідно з поясненнями Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області, інформацією Управління Державної казначейської служби України в Олександрівському районі м. Запоріжжя від 08.04.2024 № 02-06.1-06/415, а також платіжною інструкцією від 08.04.2024 № 32, що містяться в матеріалах справи, на користь ТОВ «Автомагістраль-Південь» було перераховано грошові кошти у сумі 31 161 091,68 грн із призначенням платежу: «стягнення основного боргу згідно з наказом Господарського суду Запорізької області від 29.01.2024 у справі № 908/2404/22».
Дослідивши заяву прокурора про поворот виконання рішення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю (п. 3 ч. 1 ст. 333 ГПК України).
Відповідно до ч. 5-10 ст. 333 ГПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується.
При вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.
Оскільки наявні підстави для відмови у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 31 161 091,68 грн, колегія суддів задовольняє заяву прокурора про поворот виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 у справі № 908/2404/22, у виконаній частині.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Згідно з частинами 1, 2 статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга заступника керівника Запорізької обласної прокуратури, подана в інтересах держави в особі Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України, підлягає задоволенню.
Рішення Господарського суду Запорізької області підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» у повному обсязі.
Вирішення питання щодо розподілу судових витрат
Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних та касаційної скарг у розмірі 2 009 890,48 грн покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст.129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.10.2025 (у складі судді: Педорича С.І.) у справі № 908/2404/22 – задовольнити.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 22.10.2025 у справі № 908/2404/22 – скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» відмовити повністю. 
Здійснити поворот виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 у справі № 908/2404/22, у виконаній частині а саме:
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» (65058 м. Одеса, вул. Романа Кармена, 21, ідентифікаційний код юридичної особи 34252469) на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області (69095 м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ідентифікаційний код юридичної особи 25891336) 31 161 091 (тридцять один мільйон сто шістдесят одна тисяча дев`яносто одна) грн 68 коп. основного боргу.
Стягнути з ТОВ «Автомагістраль-Південь» на користь Запорізької обласної прокуратури витрати на сплату судового збору у цій справі на загальну суму 2 009 890,48 грн.
Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду Запорізької області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 30.06.2026.
Головуючий суддя А.О. Кошля

Суддя Т.Ю. Демчина

Суддя О.І. Кучеренко