Справа № 561/451/26
РІШЕННЯ
Іменем України
11 червня 2026 року        с-ще Зарічне 

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Дідика А. В.,
при секретарі судового засідання Левчук І. О.,
за участю відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Зарічне цивільну справу за позовом Акціонерного товариства “ББС Іншуранс” до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство “Страхова група “ТАС” про відшкодування шкоди в порядку суброгації,
УСТАНОВИВ:
Підстава позову(позиція позивача).
АТ “ББС Іншуранс” звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 12,395,43 грн матеріальної шкоди в порядку регресу.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.01.2024 (з урахуванням інформації у відповіді позивача на відзив відповідача поданого 19.05.2026) ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом “AUDI”, реєстраційний № НОМЕР_1 допустив зіткнення з транспортним засобом марки “SKODA” реєстраційний № НОМЕР_2 та постановою суду від 24.01.2024 у справі №561/120/24 був визнаний винуватцем ДТП. 
07.11.2023 між Приватним акціонерним товариством “Страхова компанія “ББС Іншуранс” - Страховиком та ТОВ “Гленд Фарм ЛТД” – Страхувальником було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 001-16-49-285, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом “SKODA” реєстраційний № НОМЕР_2 .
АТ “СК “ББС ІНШУРАНС” здійснила виплату страхового відшкодування страховикові у розмірі 38 939,55 грн.
Покликаючись на ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України “Про страхування”, а саме, що до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток та на підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування, то керуючись ст. ст. 22 та 29 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” на користь АТ “СК “ББС ІНШУРАНС” було відшкодовано шкоду страховою компанією відповідача у розмірі 26 544,12 грн.
Позивач зазначає, що, виплативши його страхувальникові ТОВ “Гледфарм ЛТД” за договором майного страхування – потерпілій особі суму страхового відшкодування без врахуванням зносу деталей він має право на компенсацію суми недоплаченого страховиком за договором обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів – ПАТ СК “ТАС” страхового відшкодування безпосередньо з винуватця ДТП – Відповідача по справі, яка складає 12 395,43 грн.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою від 22.04.2026 відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з визначеною датою судового засідання 20.05.2026. Копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу, який її отримав особисто 30.04.2026, згідно трекінгу Укрпошти №R067155137565 та 15.05.2026 подав суду клопотання про продовження строку на подання відзиву та розгляд справи з повідомленням сторін, а також у цей же день подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, здійснювати розгляд в загальному позовному провадженні або в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін, викликати в судове засідання третю особу ПрАТ “ТАС” для надання пояснень, а також витребувати в третьої особи та у позивача ряд документів, які стосуються страхового відшкодування та визначення його розміру. У випадку ж, якщо після дослідження доказів залишиться спір щодо розміру шкоди, вирішити питання про призначення судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення вартості відновлюваного ремонту автомобіля потерпілої особи.
Вирішуючи клопотання відповідача ОСОБА_1 (а. с. 38) про продовження строку для подання відзиву та розгляд справи з повідомленням сторін від 15.05.2026 суд керується тим, що відзив поданий у строк, визначений ухвалою суду про відкриття провадження, тому підстав для його поновлення немає, як і немає підстав, визначених ч. 4 ст. 274 ЦПК України для розгляду справи у загальному позовному провадженні.
Суд приймає до розгляду відзив ОСОБА_1 , ураховуючи, що позовна заява отримана ним 30.04.2026, а відзив, поданий 15.05.2026 - без пропуску строку, визначеного в ухвалі про відкриття провадження.
Судом надано можливість ОСОБА_1 ознайомитись з матеріалами справи на його заяви від 30.04.2026 (а. с. 37) та від 20.05.2026 (а. с. 90), що підтверджено його розпискою на заяві та заявою на отримання електронних повісток (а. с. 91).
Суд вважає підставною заяву представника позивача від 26.05.2026 про заміну третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на ПАТ “Страхова група “ТАС” ЄДРПОУ 30115243, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП 05.01.2024 була застрахована цим страховиком згідно договору страхування № АТ 4168164 від 18.03.2023.
Представником позивача 19.05.2026 було подано відповідь на відзив за змістом якої ним було відхилено вимоги відповідача у відзиві, наголошено на тому, що суть заперечень зводиться виключно до незгоди з сумою страхового відшкодування і на противагу не надано жодних доказів у обгрунтування завищення вартості ремонту автомобіля. Покликаючись на судову практику позивач зазначив на виключно оціночні судження відповідача щодо завищення вартості ремонту та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 09.06.2026 надав суду письмові пояснення за змістом яких визнав вимогу позивача про стягнення франшизи – 1600,00 грн. Проте не погодився з іншими вимогами на суму 10 795,43 грн. у зв`язку з їх безпідставністю. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги визнав лише в частині франшизи -1600,00 грн. Щодо відшкодування іншої частини заявлених вимог заперечив. В обгрунтування заперечення вказав, що не згідний з тим, що страхове відшкодування проводилось на підставі Рахунку №0000003874 від 18.01.2024 (а. с. 15) з яким він не погоджується бо він є завищений, деякі позиції не відповідають дійсній вартості запчастин, а також проведено ремонт, який не вимагався взагалі, відтак неможливо дійти висновок, що ремонтні роботи дійсно були пов`язані з ДТП, яка сталась 05.01.2025. Зауважив на численні помилки позивача, під час оформлення матеріалів позовної заяви. Просив відмовити в задоволенні позову у частині вартості відновлювального ремонту та стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, що відповідає нормі ч. 6 ст. 19 ЦПК України, бо ціна позову не перевищує 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім того дана категорія справ не належить до таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження. Таким чином судом не приймаються до уваги доводи відповідача у відзиві на позовну заяву про необхідність розгляду справи в загальному позовному провадженні.
У відповіді на відзив, отриманій судом 19.05.2026 представник позивача, додатково зазначив, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували позицію позивача, зокрема щодо розміру заподіяної шкоди. Таким чином позивач вважає, що наданий ним рахунок та акт виконаних робіт є належними доказами заподіяної шкоди, що не спростовано представником відповідача, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подано в строк, зазначений в ч. 2 та ч. 3 ст. 83 ЦПК України, тобто позивачем - разом з поданням позовної заяви.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, зокрема, який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Судом ураховано, що відповідач завчасно був обізнаний про розгляд позовної заяви в суді, скористався правом подати відзив на позовну заяву, надав додаткові пояснення, клопотання про витребування додаткових доказів не подавав та в судовому засіданні відповідних клопотань не подав.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.
Судом встановлено, що 05.01.2024 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «AUDI», д. н. з. НОМЕР_1 допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «SKODA» д. н. з. НОМЕР_3 , що підтверджується Постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 24.01.2024 у справі №561/120/24 (а. с. 14). 
Як позивач зазначає в позовній заяві 07.11.2023 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ББС Іншуранс» та ТОВ «Гленд Фарм ЛТД» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 001-16-49-285 предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «SKODA» реєстраційний № НОМЕР_2 . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. У відповіді на відзив, отриманій судом 19.05.2026 позивач вказує та надає копію договору №006-2049285/05НТ добровільного страхування наземного транспорту від 07.11.2023 у додатку до якого надано перелік застрахованих транспортних засобів, зокрема автомобіль марки “Scoda Rapid”, д. н. з НОМЕР_2 . Строк дії договору з 12.11.2023 по 11.11.2024, одним із страхових ризиків є ДТП. 
Як вбачається із повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку від 06.01.2024 водій автомобіля “Ауді”, д. н. з НОМЕР_1 ОСОБА_1 здійснив наїзд на припаркований т. з. “Scoda Rapid”, № НОМЕР_2 , при цьому було пошкоджено його задній бампер, задній правий ліхтар. Згідно акту огляду транспортного засобу від 12.01.2024 (а. с. 16) було встановлено пошкоджєення заднього - правого ліхтаря, обшивки заднього бампера, задньої панелі, панелі під ліхтарем, можливі інші ушкодження. Згідно рахунку ТОВ “Промтехсервіс” №0000003874 від 16.01.2024 (а. с. 15) загальна вартість запчастин та ремонту склала 38 939,55 грн. після розгляду страхового випадку позивачем було складено страховий акт від 16.01.2024 №114496/1 (а. с. 20) та прийнято рішення виплатити страхувальнику 38 939,556 грн згідно платіжної інструкції №267124 від 23.01.2024 (а. с. 22) страхове відшкодування виплачено страхувальнику – ТОВ “Гледфарм ЛТД”. Згідно страхового акту №05493/24/924 від 04.03.2024 та розрахунку до нього (а. с. 23-24) до АТ “СГ “ТАС” було пред`явлено регресну вимогу на суму 28 144,12 грн., яка за вирахуванням франшизи 1600,00 грн. та з урахуванням коеффіцієнту зносу на замінені запасні частини -0,4945 склала до виплати 26 544,12 грн. Вказана сума сплачена СГ “ТАС” на користь ББС Іншуранс згідно платіжної інструкції №16794 від 06.03.2024 (а. с. 25).
Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, Закону України “Про страхування” та Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 29 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, яка діяла до 01.01.2025, на час виникнення спірних правовідносин “У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством...”
Згідно ст. 1 Закону України “Про страхування”, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до ст. 8 цього ж Закону, страховий ризик певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Статтею 9 Закону України “Про страхування” передбачено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України “Про страхування” договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 25 Закону України “Про страхування” здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
За змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України “Про страхування” до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно зі ст. 993 ЦК України та 27 Закону України “Про страхування” до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року в справі №755/9320/15 згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми ст. 993ЦК України та статті 27 Закону України “Про страхування”, відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України “Про страхування”. Право регресу регулюється ч. 1 ст. 1191 ЦК України.
Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.
Судом встановлено, що 05.01.2024 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «AUDI», д. н. з. НОМЕР_1 допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «SKODA» д. н. з. НОМЕР_3 , що підтверджується Постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 24.01.2024 у справі №561/120/24 (а. с. 14). Відповідно до вимог ч. 6ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
На час розгляду справи в суді дана постанова є чинною, не скасовувалася, а тому суд вважає встановленим факт вини водія ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 05.01.2024.
07.11.2023 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ББС Іншуранс» та ТОВ «Гленд Фарм ЛТД» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №006-2049285/05НТ добровільного страхування наземного транспорту від 07.11.2023 у додатку до якого надано перелік застрахованих транспортних засобів, зокрема автомобіль марки “Scoda Rapid”, д. н. з НОМЕР_2 . Строк дії договору з 12.11.2023 по 11.11.2024, одним із страхових ризиків є ДТП. У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.
Як вбачається із повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку від 06.01.2024 водій автомобіля “Ауді”, д. н. з НОМЕР_1 ОСОБА_1 здійснив наїзд на припаркований т. з. “Scoda Rapid”, № НОМЕР_2 , при цьому було пошкоджено його задній бампер, задній правий ліхтар. Згідно акту огляду транспортного засобу від 12.01.2024 (а. с. 16) було встановлено пошкодження заднього - правого ліхтаря, обшивки заднього бампера, задньої панелі, панелі під ліхтарем, можливі інші ушкодження. Згідно рахунку ТОВ “Промтехсервіс” №0000003874 від 16.01.2024 (а. с. 15) загальна вартість запчастин та ремонту склала 38 939,55 грн. після розгляду страхового випадку позивачем було складено страховий акт від 16.01.2024 №114496/1 (а. с. 20) та прийнято рішення виплатити страхувальнику 38 939,556 грн згідно платіжної інструкції №267124 від 23.01.2024 (а. с. 22) страхове відшкодування виплачено страхувальнику – ТОВ “Гледфарм ЛТД”. Згідно страхового акту №05493/24/924 від 04.03.2024 та розрахунку до нього (а. с. 23-24) до АТ “СГ “ТАС” було пред`явлено регресну вимогу на суму 28 144,12 грн., яка за вирахуванням франшизи 1600,00 грн. та з урахуванням коеффіцієнту зносу на замінені запасні частини -0,4945 склала до виплати 26 544,12 грн. Вказана сума сплачена СГ “ТАС” на користь ББС Іншуранс згідно платіжної інструкції №16794 від 06.03.2024 (а. с. 25).
Як встановлено матеріалами справи транспортний засіб “Scoda Rapid”, д. н. з. НОМЕР_2 , належить на праві власності ТОВ “Гледфарм ЛТД”, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .
Також, матеріалами справи встановлено, що транспортний засіб “Scoda Rapid”, д. н. з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ТОВ “Гледфарм ЛТД”, застрахований у ПАТ “СК “Брокбізнес”, яке на даний час перейменоване на АТ “Страхова компанія “ББС Іншуранс” на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 006-2049285/05НТ від 07.11.2023.
06.01.2024 ТОВ “Гледфарм ЛТД” звернулось із заявою до АТ “СК “ББС Іншуранс” з повідомленням про страховий випадок.
Згідно акту огляду транспортного засобу від 12.01.2024 (а. с. 16) було встановлено пошкодження заднього - правого ліхтаря, обшивки заднього бампера, задньої панелі, панелі під ліхтарем, можливі інші ушкодження. Згідно рахунку ТОВ “Промтехсервіс” №0000003874 від 16.01.2024 (а. с. 15) загальна вартість запчастин та ремонту склала 38 939,55 грн. після розгляду страхового випадку позивачем було складено страховий акт від 16.01.2024 №114496/1 (а. с. 20) та прийнято рішення виплатити страхувальнику 38 939,556 грн згідно платіжної інструкції №267124 від 23.01.2024 (а. с. 22) страхове відшкодування виплачено страхувальнику – ТОВ “Гледфарм ЛТД”. Згідно страхового акту №05493/24/924 від 04.03.2024 та розрахунку до нього (а. с. 23-24) до АТ “СГ “ТАС” було пред`явлено регресну вимогу на суму 28 144,12 грн., яка за вирахуванням франшизи 1600,00 грн. та з урахуванням коеффіцієнту зносу на замінені запасні частини -0,4945 склала до виплати 26 544,12 грн. Вказана сума сплачена СГ “ТАС” на користь ББС Іншуранс згідно платіжної інструкції №16794 від 06.03.2024 (а. с. 25).
Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків, із урахуванням ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.
За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника.
Таким чином, регрес, це нове право, що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу.
Роз`яснення про застосування вищезазначених понять також наведені у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року згідно з яким, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та “суброгація”. Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.
При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 Цивільного кодексу України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV (діючого до 01.01.2025), а для суброгації відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України і ст. 27 Закону України “Про страхування” встановлено особливий правовий режим.
Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення ст. 515 Цивільного кодексу України суброгація застосовується лише до майнового страхування.
Цивілько правова відповідальність відповідача була застрахована у АТ “СГ “ТАС”, що підтверджується полісом серії АТ №4168164 (а. с. 24).
Для повного відшкодування завданої шкоди не вистачає суми коштів у розмірі 12 395, 43 грн, як компенсації вартості зносу використаних у ремонті запасних частин, оскільки в редакції Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” діючої до 01.01.2025 року, на час існування спірних правовідносин страхова виплата здійснювалась з урахуванням зносу (ст. 29 цього Закону)
Доводи відповідача про те, що позивачем завищено вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, на увагу не заслуговують, оскільки відповідачем належними та допустимими доказами такий розмір не спростовано, що відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Інших належних та допустимих доказів щодо вартості матеріального збитку відповідачем не надано.
Слід зазначити, що за практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пунктом 1 ст. 6 “Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод” зобов`язано суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що вказано у справах “Проніна проти України” від 18 липня 2006 року, “Серявін та інші проти України” від 10 лютого 2010 року.
З огляду на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 182/7347/18 та від 17.02.2021 у справі 753/12116/16-ц суд згідно з принципом jura novit curia “суд знає закони” під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін. При цьому, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та при вирішенні справи застосовує ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, якою нормою матеріального права потрібно керуватися для вирішення спору. Дійсна сутність відповідних позовних вимог має оцінюватися судом виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.
Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за доцільне врахувати правовий висновок Великої Палати Верховного Суду в справі № 755/18006/15-ц (постанова суду від 04.07.2018) щодо розмежування понять «суброгація» та «регрес». Так, у вказаній Постанові Велика Палата Верховного суду дійшла до наступних висновків.
Стаття 1191ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993ЦК України та ст. 27 Закону України “Про страхування”, з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
Згідно зі ст. 993 ЦК України та 27 Закону України “Про страхування” до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Враховуючи викладене, беручи до уваги що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_1 , позивач на підставі договору майнового страхування, укладеного між ним та потерпілим в дорожньо-транспортній пригоді особою, здійснив виплату страхового відшкодування та тим самим відшкодував завдану потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді майнову шкоду, суд приходить до висновку, що шкода, завдана дорожньо-транспортною пригодою підлягає стягненню з відповідача, в порядку суброгації, в розмірі 12 395, 43 грн.
Розподіл судових витрат.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
За змістом ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Враховуючи, що позивачем за подання позову сплачено судовий збір в сумі 2 662,40 грн, а позовні вимоги задоволені у повному обсязі, відтак ця сума підлягає до стягнення на користь позивача.
Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 89, 223, 259, 263-265, 268, 278 ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства “Страхова компанія “ББС Іншуранс” до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) на користь Акціонерного товариства “Страхова компанія “ББС Іншуранс” (місцезнаходження: вул. Білоруська, б. 3, м. Київ, 04050, ЄДРПОУ 20344871) збитків на суму 12 395 (дванадцять тисяч триста дев`яносто п`ять) грн 43 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) на користь Акціонерного товариства “Страхова компанія “ББС Іншуранс” (місцезнаходження: вул. Білоруська, б. 3, м. Київ, 04050, ЄДРПОУ 20344871) сплачений при поданні позовної заяви до суду судовий збір в розмірі 2 662,40 (дві тисячі шістсот шістдесіт дві) гривні 40 коп.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:
Позивач: Акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 3 ЄДРПОУ 20344871;
Відповідач:  ОСОБА_1 адреса АДРЕСА_2 .
Третя особа: Приватне акціонерне товариство “Страхова група “ТАС”, місцезнаходження: 03117, пр. Берестейський, 65, м. Київ, 03117, ЄДРПОУ 30115243.

Повний текст судового рішення виготовлено 11.06.2026.

Суддя А. В. Дідик