Справа № 287/428/26
провадження 3/287/1776/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт № НОМЕР_1 виданий 05.05.2018 року органом № 1828, РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:
До Олевського районного суду Житомирської області з ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області надійшли адміністративні матеріали про притягнення  ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 156 КУпАП.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Винару Л.В.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 191087 від 13.03.2026 вбачається, що 11.03.2026, близько 12 год. 40 хв., в м. Олевськ, по вул. Свято-Воздвиженській, 4, Коростенського району, Житомирської області, ОСОБА_1 здійснила продаж нікотиновмісної речовини «Standart» 1 мл, 1 пакетику речовини гліцерину 5 мл , харчового ароматизатору «Сhaser» 4 мл в магазині «Pods» неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила правила торгівлі тютюновими виробами. Продаж вище вказаного товару було здійснено за відсутності відповідної ліцензії. 
28.05.2026 на адресу суду, за допомогою системи «Електронний суд» від представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Олексюка Р.Р. надійшли заперечення, у якому він просить долучити ці заперечення до матеріалів справи № 287/428/26 та врахувати їх при її розгляді. Також, просить провадження у справі № 287/428/26 закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування поданого клопотання, адвокат зазначає, що відповідальність за ст. 156 КУпАП настає у разі доведення систематичної діяльності особи, спрямованої на отримання прибутку та зокрема, від продажу товарів, який підлягає ліцензуванню. Матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, систематично здійснює торгівлю та отримала прибуток. Норма ст. 156 КУпАП носить банкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до Закону, що регулює певні види діяльності і передбачає відповідальність за вчинення ряду протиправних діянь, які врегульовані законом. Представник зазначає, що матеріалами справи стверджується продаж нікотину, ароматизатора, гліцерину, які не підпадають під визначення підакцизного товару, визначеного ст. 215 Податкового кодексу України та не потребують наявності марок акцизного податку. Проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків, іншого законного представника або педагога. На думку адвоката, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що особа вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 156 КУпАП.
В судове засідання  ОСОБА_1 не з`явилась,  про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що стверджується матеріалами справи. Причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило. 
Також, представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Олексюка Р.Р. для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції , яка призначена на підставі клопотання представника постановою суду від 15.05.2026 на 10 год. 00 хв. 28.05.2026 на відеозв`язок із Олевським районним судом Житомирської області не вийшов та про причини неможливості участі у засіданні в режимі відеоконференції не повідомив. 
За змістом ч. 1 ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 1 ст. 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Таким чином, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності та її представника за наявними матеріалами справи.
Суд вивчив матеріали справи, оцінив всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідив всі обставини справи та дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Законодавцем передбачена відповідальність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, яка настає у разі роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення. Зазначені відносини регулюються законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Податковим кодексом України, «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» та іншими нормативно-правовими актами.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.156 КУпАП полягає у здійсненні роздрібної або оптової торгівлі, зокрема, імпорт або експорт, торгівлі спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібної торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.
Суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 1ст. 156 КУпАП є спеціальні особи: працівники торгівлі, громадського харчування, сфери послуг, а також громадяни суб`єкти підприємницької діяльності. 
Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» - роздрібну торгівлю тютюновими виробами та/або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюють суб`єкти господарювання за наявності у них однієї з таких ліцензій: на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.
Суд звертає увагу, що суть адміністративного правопорушення, вказаного в протоколі про адміністративне правопорушення, повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 191087 від 13.03.2026 складеному відносно ОСОБА_1 , вказано, що вона здійснила продаж нікотиновмісної речовини неповнолітньому ОСОБА_2 , чим порушила правила торгівлі тютюновими виробами, а також, зазначено, що продаж вище вказаного товару було здійснено за відсутності відповідної ліцензії, що не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 156 КупАП, яка передбачає відповіальність у разі роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 191087 від 13.03.2026 та доданих до нього матеріалів, відсутні будь-які дані, які б надавали підстави вважати, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками. 
Відповідно до доданих копій письмових пояснень ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 вбачається, що 11.03.2026 ОСОБА_1 здійснила продаж нікотиновмісної речовини «Standart» 1 мл, 1 пакетику речовини гліцерину 5 мл , харчового ароматизатору «Сhaser» 4 мл в магазині «Pods» неповнолітньому ОСОБА_2 , за суму 150 грн.
При цьому, з наявних матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції будь-які речові докази чи грошові кошти за продаж зазначених товарів для тимчасового зберігання не вилучались. 
Інших належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, в ході розгляду справи суду не надано. 
Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Також, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
При цьому, Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Згідно за ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
За таких обставин, з огляду на вищевикладене, аналіз доказів свідчить, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі слід закрити.
На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 156, ст.ст. 247, 251, 280, 283, 289 КУпАП, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП  стосовно  ОСОБА_1  - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення у її діях.
Звільнити  ОСОБА_1  від сплати судового збору на користь держави за розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:	  	Л.  В.  Винар