П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року м. Київ

Справа №382/2679/25
Провадження: № 33/824/2896/2026

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О., 
секретар Лаврук Ю. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Яготинського районного суду Київської області від 23 січня 2026 року, винесену під головуванням судді Кисіль О. А.,
про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и л а:

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 23 січня 2026 року  ОСОБА_1 визнановинним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та піддано штрафу у розмірі 17 000 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 ,60 грн.
Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати постанову Яготинського районного суду Київської області від 23 січня 2026 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт керування транспортним засобом у момент вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки не містить факту зупинки транспортного засобу. На його переконання, така обставина ставить під сумнів повноту відображення події та достовірність зафіксованих на відео відомостей. Також скаржник зазначає, що працівники патрульної поліції схиляли його, ОСОБА_1 , до відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Окрім цього, права, передбачені законодавством йому, були роз`яснені вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення, що, на його думку, свідчить про порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності.
Подана апеляційна скарга також містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що постанова суду першої інстанції була ухвалена за його відсутності. На обґрунтування клопотання зазначено, що 23 січня 2026 року захисником було подано до суду першої інстанції клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю та неможливістю з`явитися у судове засідання. Водночас, за твердженням апелянта, зазначене клопотання було зареєстроване судом лише 28 січня 2026 року. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що був позбавлений можливості особисто з`явитися до суду першої інстанції, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні. Копію постанови суду першої інстанції він не отримував. Про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 23 лютого 2026 року. Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Яготинського районного суду Київської області від 23 січня 2026 року.
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.
У відповідності до вимог ст. 289 КУпАП у разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Обмеження на реалізацію право на оскарження, яке може полягати у не поновленні строку скаржнику, порушить саму суть права. Фактично, без поновлення строку на подання апеляційної скарги, скаржник буде позбавлений на реалізацію важливого елемента права на справедливий суд, як право на звернення до апеляційного суду за захистом своїх прав. 
З огляду на викладене, з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови районного суду пропущений скаржником з поважних причин, а тому клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеозаписи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона відповідальності.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Постанова суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.
Як убачається із матеріалів справи, при розгляді даної справи судом першої інстанції було достатньо повно, об`єктивно та всебічно досліджено наявні письмові матеріали та суд дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Крім того, п.2.9 А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціc проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Абзацами другим та четвертим частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з положеннями статті 52 цього Закону одним із таких органів державного контролю є Національна поліція.
Відповідно до абзацу третього частини другої статті 16 вказаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах його компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.
Таким чином, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №515723 від 17.11.2025 року та матеріалів до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 17.11.2025 року о 14 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 на автодорозі Ничипорівка - Трубівщина, керував транспортним засобом Renault Express д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей, нечітка мова. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законодавством порядку із застосуванням газоаналізатора «Alkotest № 6810» що підтверджується тестом №864 від 17.11.2025 року, результат огляду позитивний, та становить 2,60 проміле. 
В матеріалах справи міститься направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу, та швидкість реакції від 17 листопада 2025 року. У результаті огляду, проведеного поліцейським виявлені ознаки алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей, нечітка хода.
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей, нечітка хода. 
Відповідно до результатів проведеного тесту за допомогою спеціального технічного засобу Alkotest Drager 6810 відносно водія ОСОБА_1 результат огляду позитивний та становить 2, 60 проміле.
У письмових поясненнях ОСОБА_2 , який є інспектором служби безпеки ТОВ «Нива Переяславщини» зазначив, що 17 листопада 2025 року близько 14 год, рухаючись разом із колегою на службовому автомобілі із с. Капустинці в напрямку м. Яготин, вони помітили автомобіль «Renault Express», який рухався позаду. Надалі вказаний автомобіль здійснив обгін їхнього транспортного засобу та почав хаотично рухатися проїзною частиною, змінюючи напрямок руху з правого боку дороги на лівий та навпаки. Згодом автомобіль зупинився посередині дороги. Після цього працівники поліції також зупинилися на узбіччі та підійшли до автомобіля. Постукавши у водійське вікно, вони попросили водія його відчинити. На запитання щодо вживання алкогольних напоїв водій повідомив, що прямує до с. Капустинці. При спілкуванні з водієм працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння.
В матеріалах справи також містяться письмові пояснення ОСОБА_3 , який є інспектором служби безпеки ТОВ «Нива Переяславщини». Із їх змісту вбачається, що ОСОБА_3 підтвердив обставини, викладені у письмових поясненнях ОСОБА_2 , зокрема щодо характеру руху автомобіля «Renault Express», його зупинки на проїзній частині дороги та наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння.
Окрім того, у матеріалах справи містяться відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, які здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .
Із досліджених судом відеозаписів убачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля, біля якого перебував ОСОБА_1 , та попросили його надати документи для перевірки. Надалі працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. При цьому йому неодноразово роз`яснювалося право пройти такий огляд як на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Як убачається з відеозапису, спочатку ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився, у зв`язку з чим працівники поліції роз`яснили йому правові наслідки такої відмови. Після цього ОСОБА_1 висловив бажання скористатися правовою допомогою та здійснив телефонний дзвінок для отримання консультації щодо подальших дій. Надалі ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. При цьому працівники поліції повторно повідомили йому про можливість пройти відповідний огляд у медичному закладі. За результатами проведеного огляду за допомогою спеціального технічного засобу «Drager» встановлено результат 2,6 проміле алкоголю. ОСОБА_1 із результатом огляду погодився та будь-яких заперечень щодо порядку його проведення чи отриманого результату не висловлював. Після цього працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення та ознайомлено ОСОБА_1 з його змістом. 
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Посилання на те, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції має суттєві технічні пошкодження, а тому є не належним та недопустимим доказом, є також безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно до вимог, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функії фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов?язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов?язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища.
У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.
Відеозапис із нагрудної камери працівника патрульної поліції був повністю досліджений судом апеляційної інстанції. Доводи скаржника щодо неналежності відеозапису як доказу через нібито наявність суттєвих технічних пошкоджень апеляційний суд відхиляє, оскільки зазначений відеозапис у повному обсязі відображає обставини події та узгоджується зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення. 
Доводи апеляційної скарги про відсутність належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених доказів. Так, із письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що вони безпосередньо спостерігали рух автомобіля «Renault Express», який здійснив обгін їхнього транспортного засобу, після чого почав хаотично рухатися проїзною частиною та згодом зупинився. Зазначені свідки підтвердили, що за кермом вказаного транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 . Пояснення свідків є послідовними, узгоджуються між собою та іншими матеріалами справи. Крім того, із дослідженого судом відеозапису вбачається, що автомобіль «Renault Express» був зупинений не на узбіччі, а безпосередньо на проїзній частині дороги, у зв`язку з чим інші учасники дорожнього руху були змушені здійснювати його об`їзд по зустрічній смузі руху. Наведені обставини узгоджуються з письмовими поясненнями свідків щодо місця зупинки транспортного засобу та підтверджують достовірність викладених ними відомостей.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції схиляли ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я є необґрунтованими, оскільки спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що працівники поліції неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 його право пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Більше того, після первинної відмови від проходження огляду працівники поліції роз`яснили водієві правові наслідки такої відмови, а потім надали можливість отримати правову допомогу шляхом телефонної консультації. Лише після цього ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу.
Крім того, із відеозапису вбачається, що працівники поліції повторно повідомляли ОСОБА_1 про можливість пройти огляд у медичному закладі, однак він обрав проходження огляду на місці з використанням приладу «Drager». За результатами такого огляду встановлено стан алкогольного сп`яніння - 2,60 проміле, при цьому ОСОБА_1 з результатом погодився, будь-яких заперечень щодо процедури проведення огляду або необхідності проведення додаткового огляду в закладі охорони здоров`я не висловлював.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про те, що його права були роз`яснені лише після складання протоколу про адміністративне правопорушення. Наведені твердження самі по собі не свідчать про істотне порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності та не можуть бути безумовною підставою для закриття провадження у справі. При цьому матеріали справи не містять даних про те, що зазначена обставина призвела до обмеження права ОСОБА_1 на захист або позбавила його можливості реалізувати процесуальні права, передбачені КУпАП. Навпаки, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 мав можливість отримати правову консультацію, був ознайомлений із суттю виявленого правопорушення, надавав пояснення та реалізовував свої процесуальні права під час оформлення адміністративних матеріалів.
За наслідками перевірки судового рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи наведене, доходжу висновку, що постанова Яготинського районного суду Київської області від 23 січня 2026 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Яготинського районного суду Київської області від 23 січня 2026 року 
Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Яготинського районного суду Київської області від 23 січня 2026 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Яготинського районного суду Київської області від 23 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Невідома