ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1919/26 Суддя (судді) першої інстанції: Дар`я ВИНОГРАДОВА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Кузьменка В.В.,
Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків завданих державі,

У С Т А Н О В И В :

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила стягнути з ОСОБА_1 збитки завдані державі, в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 11142,42 грн.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.02.2026 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу 10-денний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.
На виконання вимог ухвали суду, представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. В обгрунтування поновлення строку звернення до суду представник позивача зазначив, що весь особовий склад військової частини НОМЕР_1 в умовах воєнного стану залучений до виконання завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Також, на протязі декількох місяців та останнім часом, у Чернігівській області відбуваються кожного дня тривалі повітряні тривоги в результаті яких особовий склад військової частини НОМЕР_1 зобов`язаний залишити розташування підрозділу та здійснити заходи забезпечення особистої безпеки, що в свою чергу порушує порядок роботи та несення служби. Також, відбуваються сталі відключення електрозабезпечення, введені графіки відключення електрики в місті Чернігові, що негативно впливає на виконання посадових обов`язків військовослужбовцями. З огляду на зазначені обставини, просить поновити строк звернення до суду.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року позовну заяву повернуто позивачу.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, військова частина подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову постанову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, при цьому, посилаючись на порушення норм процесуального права.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2026 відкрито апеляційне провадження. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2026 призначено скаргу до розгляду у порядку письмового провадження, згідно норм ст. 312 КАС України.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, виходив з того, що: 
- позивачем у заяві від 05.03.2026 не наведено жодних інших пояснень та доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду, ніж ті, що були наведені в позовній заяві, та яким було надано правову оцінку в ухвалі суду від 24.02.2026;
- позивач, як суб`єкт владних повноважень, мав можливість скористатися можливостями системи «Електронний суд» для подання позовної заяви;
- з огляду на зазначене, та ненадання відповідних доказів, вказані позивачем в заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнаються судом неповажними, у зв`язку з чим, позовна заява підлягає поверненню позивачу.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції необґрунтованими та помилковими, позаяк:
- Військова частина НОМЕР_1 направила усі свої зусилля, для того, щоб усунути недоліки позовної заяви за ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху; 
- на протязі тривалого періоду в Чернігівській області відбувались постійні повітряні тривоги, які перешкоджали військовослужбовцям виконанню своїх обов`язків, оскільки проводилось постійне розосередження особового складу. Тобто твердження, про пропуск процесуального строку містить формальні підстави, та не слугує для захисту інтересів держави в особі НОМЕР_2 прикордонного загону
Колегія суддів звертає увагу на таке.
Частиною першою статті 122 КАС України, встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Приписами абзацу другого частини другої статті 122 КАС України, передбачено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
У контексті спірного питання дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом, до спірних правовідносин належить застосовувати тримісячний строк звернення до суду з позовом, передбачений частиною 2 статті 122 КАС України, оскільки у цьому спорі з позовом до суду звернувся саме суб`єкт владних повноважень.
Так, позивач просить суд стягнути з стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 вартість завданих збитків у розмірі 11142,42 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, про наявність підстав для звернення до суду позивачу було відомо 27.08.2025, тобто з дня видання наказу від 27.08.2025 № 1258-ОС «Про особовий склад», яким солдата ОСОБА_1 з 18.08.2025 знято з усіх видів забезпечення. Проте позовна заява подана до суду лише 23.02.2026, що свідчить про пропуск встановленого законом строку для звернення до суду.
Відповідно до положень частини 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
У контексті наведеного, колегія суддів звертає увагу на те, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду, необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів, при цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
За даних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано суду доказів триваючої неможливості звернення ним до суду в межах встановленого строку звернення до суду. Водночас, позивач, як суб`єкт владних повноважень, також мав можливість скористатися можливостями системи «Електронний суд» для подання позовної заяви.
Таким чином, позивач був обізнаний щодо необхідності своєчасного звернення за відшкодуванням збитків і не був позбавлений можливості подати відповідний позов до суду, при цьому, що в ухвалі суду першої інстанції від 24.02.2026 було надано оцінку обставинам початку перебігу строку звернення до суду, у тому числі й дію воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації. Водночас, позивачем як у заяві від 05.03.2026, так і в апеляційній скарзі не наведено інших пояснень та доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду, ніж ті, що були наведені в позовній заяві, та яким було надано правову оцінку в ухвалі суду.
Поряд з цим, покликання апелянта на тривалі відключення електроенергії, на переконання колегії суддів, не можуть вважатись істотною перешкодою для своєчасного звернення із позовною заявою, оскільки такі відключення відбувалися згідно затвердженого графіку відключень та не мали постійного безперервного характеру. Заявником не наведено об`єктивних підстав неможливості оформлення, підписання та подання апеляційної скарги у період подачі електроенергії в місті дислокації.
Колегія суддів також зауважує, що неналежна організація процесу юридичного супроводу з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів для своєчасного подання позовної заяви, є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за наслідком виконання своїх процесуальних обов`язків.
Колегія суддів ураховує, що Військова частина бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, проте зауважує, що необхідність звернення до суду у встановлений законом строк, є вимогою процесуального закону; так, до суду першої інстанції не надано будь-яких доказів, які б підтверджували, що представник, який представляє інтереси Військової частини, у відповідний період часу також був задіяний до виконання заходів, необхідних до забезпечення оборони України та з об`єктивних причин був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу раніше.
Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України, передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Таким чином, колегія суддів висновує, що суд першої інстанції мав підстави для застосування процесуальних наслідків, у вигляді повернення позовної заяви.
Підсумовуючи, колегія суддів наголошує на тому, що, враховуючи, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами наявність конкретних обставин, у тому числі й пов`язаних із участю саме персоналу групи юридичного забезпечення у бойових діях, які унеможливили звернення до суду першої інстанції в межах визначеного КАС України строку, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необґрунтованість обґрунтування підстав пропуску строку на подання позовної заяви з цих причин.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з урахуванням ст. ст. 315, 316 КАС України, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення. 

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко