Справа № 367/255/26
Провадження №2/367/3718/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

08 червня 2026 року м. Ірпінь
Ірпінський міський суд Київської області
у складі головуючого судді Одарюка М.П.
за участю секретаря судового засідання Бобриш М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпені цивільну справу № 367/255/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ЛТД» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі – продажу,
У С Т А Н О В И В :
В грудні 2025 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд розірвати договір купівлі – продажу майнових прав на квартиру № 106 від 23 квітня 2019 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ЛТД» та ОСОБА_1 та стягнути з останнього усі судові витрати пов`язані з судовим розглядом. В обґрунтування позову вказує, що 03 квітня 2019 року між ТОВ «ФРЕШ ЛТД», як продавцем і фізичною особою ОСОБА_1 , як покупцем, було укладено договір купівлі – продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до п.1.1 договору за цим договором та у відповідності до ч. 1 ст. 6, ст. 656 ЦК України, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру, яка буде збудована в багатоквартирному житловому будинку за будівельною адресою: будинок АДРЕСА_2 та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 1.2 договору визначено, що предметом цього договору є майнові права на квартиру, які набуваються після повної оплати ціни майнових прав на квартиру, в тому числі за оплату додаткових матеріалів. Відповідно до п.3.1 договору ціна майнових прав на квартиру за цим договором складає 439 000,00 грн. Згідно із п.3.3 договору оплата ціни майнових прав на квартиру, визначеної у п3.1 цього договору, здійснюється покупцем на поточний рахунок продавця НОМЕР_1 в ПАТ КБ « Приватбанк», МФО 321842. Однак, всупереч досягнутим домовленостям ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 оплачено лише частину вартості майнових прав на квартиру -299 000,00 грн. Відповідно до п.4.1 цей договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. У п.4.3. сторони погодили, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань однією із сторін цей договір може бути розірваний сторонами. Одностороння відмова від виконання цього договору не допускається, за винятком випадків, передбачених цим договором та чинним законодавством України. Згідно із п.4.6 у випадку розірвання цього договору в односторонньому порядку продавцем, через невиконання покупцем своїх зобов`язання за цим договором продавець письмово повідомляє про це покупця та повертає покупцеві в тримісячний термін всі отримані від нього кошти та стягує штраф у розмірі 10% від суми фактично отриманої від покупця на момент розірвання цього договору. Згідно з п.4.8 договір діє до повного виконання обов`язків за даним договором. Оскільки ОСОБА_1 не сплачено в повному обсязі ціну майнових прав на квартиру у розмірі 439 000,00 грн, а п. 4.6. договору передбачено право продавця на розірвання договору, через невиконання покупцем свої зобов`язань за договором, то ТОВ «ФРЕШ ЛТД» змушено звертатися до суду з позовом про розірвання договору купівлі – продажу від 23 квітня 2019 року майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 . Листом від 04 листопада 2025 року ТОВ « ФРЕШ ЛТД» звернулося до ОСОБА_1 з вимогою надати підтверджуючи документи про проведення розрахунку з ТОВ «ФРЕШ ЛТД» за договором купівлі – продажу майнових прав на квартиру № 106 від 23 квітня 2019 року. В іншому випадку ТОВ «ФРЕШ ЛТД», користуючись правом, передбаченим п. 4.4 договору купівлі – продажу майнових прав на квартиру № 106 від 23 квітня 2019 року має право повідомити про розірвання вищевказаного договору в односторонньому порядку. В наступному, листом № 2 від 21.11.2025 ТОВ «ФРЕШ ЛТД» повідомлено ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі – продажу майнових прав на квартиру № 106 від 23 квітня 2019 року, в зв`язку з ненаданням покупцем підтвердження оплати майнових прав на квартиру в повному обсязі. Також, ТОВ «ФРЕШ ЛТД» просило повідомити банківські реквізити для повернення оплачених коштів. Однак, ОСОБА_1 не надано банківських реквізитів для повернення грошових коштів. Разом із тим, згідно з умовами договору право товариства на розірвання договору в односторонньому порядку в наслідок невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором щодо повної оплати майнових прав на квартиру, не потребує уз ходження із ОСОБА_1 внаслідок порушення ним договірних зобов`язань. Оскільки ОСОБА_1 за договором не сплачено вартість майнових прав на квартиру в повному обсязі і внаслідок невиконання ним такого зобов`язання втратило інтерес для ТОВ « ФРЕШ ЛТД», а п.4.6 договору передбачено право продавця на розірвання договору, через невиконання покупцем своїх зобов`язань за цим договором, то ТОВ «ФРЕШ ЛТД» змушено звертатися до суду з позовом про розірвання договору від 23 квітня 2019 року купівлі – продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 .
Представник позивача в судове засідання не прибула, в матеріалах справи міститься її письмова заява (а.с.60-61), в якій вона просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Відповідач, в судове засідання повторно не прибув. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, своїм правом на подачу відзиву та письмових пояснень на позовну заяву не скористались.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з повторною неявкою відповідача та згодою позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим, керуючись положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Частиною 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, 23 квітня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю « ФРЕШ ЛТД», в особі директора Пєшого О.В., який діє на підставі Статуту та з другою сторони – громадянин України ОСОБА_1 надалі за текстом продавець та покупець, разом іменуватимуться як «Сторони», уклали цей договір про наступне: за цим договором та у відповідності до ч. 1 ст. 6 та ст. 656 ЦК України, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру, яка буде збудована в багатоквартирному житловому будинку за будівельною адресою: будинок АДРЕСА_2 та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1 договору).
Майнові права на квартиру являють собою права на будівництво та отримання у власність квартири із наступними попередніми технічними характеристиками: квартира будівельний номер АДРЕСА_3 , проектна загальна площа87,8 кв.м. (п.2.1 договору).
Технічна здача будинку –IV квартал 2019 року. Орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію –ІІ квартал 2020 року. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва на строк до чотирьох місяців, і це не буде порушенням умов цього договору ( п.2.3 договору).
Ціна майнових прав на квартиру за цим договором складає 439 000,00 грн, ціна майнових прав на один квадратний метр квартири становить 5 000,00 грн ( п.3.1, 3.1.1 договору).
Сторони дійшли згоди про те, що ціна майнових прав на квартиру, зазначена у п. 3.1 цього договору, а саме, сума грошових коштів у розмірі 439 000,00 грн сплачена покупцем на поточний рахунок продавця на момент підписання договору (п. 3.3.1 договору). 
Договір вважається укладений і набуває чинності з моменту підписання його сторонами (п.4.1 договору).
У випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань однією із сторін цей договір може бути розірваний сторонами. Одностороння відмова від виконання цього договору не допускається, за винятком випадків, передбачених цим договором та чинним законодавством України ( п.4.3. договору).
Невиконання покупцем грошового зобов`язання щодо сплати першого платежу, визначеного у пп.3.3.1 розділу 3 цього договору, із затримкою на строк 2 (двох) банківських днів, тягне за собою розірвання цього договору в односторонньому порядку продавцем (п.4.4. договору).
Договір діє до повного виконання обов`язків за даним договором ( п.4.8 договору).
Із копії довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що ОСОБА_1 на підставі договору № 103 від 23 квітня 2019 року здійснив оплату за майнові права на квартиру у розмірі 299 000,00 грн ( а.с.5).
Позивач вказує, що відповідач по справі ухиляється від виконання договору.
Статтею 41 Конституції України та статтею1Першогопротоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути позбавленим своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У статтях 3,6,203,626,627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів, в тому числі, вільне волевиявлення учасника правочину.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною першою статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимога, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Відповідно до статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
У разі, якщо правочин вчинений без дотримання вимог щодо його форми він може кваліфікуватися як:
(а) нікчемний, у випадку якщо встановлений такий наслідок недотримання письмової форми на рівні закону (наприклад, ч. 2 ст.1055, ч. 1 ст.1257 ЦК);
(б) неукладений (невчинений) в тому разі, коли недійсність за недотримання вимог щодо форми не встановлено, але відповідний договір повинен вчинятися в письмовій формі і сторона правочину не виявляла свою волю для вчинення правочину (наприклад, не підписала правочин);
(в) вчинений, але заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків (абз. 2 ч. 1ст. 218 ЦК).
Під час розгляду судом встановлено, що договір від 12 квітня 2016 року між сторонами укладався у простій письмовій формі.
Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 ЦК України).
Згідно з пунктом 4постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними"судам відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 ЦК України тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК України тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
Відповідно до ст. 220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимоги про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Встановивши, що договір укладений між позивачем та відповідачем 23 квітня 2019 року, про який зазначає позивач, є нікчемним з огляду на недотримання вимог чинного на момент його укладення законодавства щодо нотаріального посвідчення договору та відсутні докази втрати можливості посвідчення такого договору нотаріально, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволенні позовних вимог про розірвання договору купівлі – продажу майнових прав. 
На підставі досліджених судом доказів та встановлених судом обставин, враховуючи відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову про розірвання договору купівлі – продажу майнових прав слід відмовити.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України згідно яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 13, 80, 51, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273,280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 203, 206, 220, 640, 657, ЦК України, Законом України «Про нотаріат», суд
У х в а л и в:
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ЛТД» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі – продажу відмовити.
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

 Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ЛТД», код ЄДРПОУ 40229265, адреса: 08201, Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Університетська, 2/1 секція 2;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя М.П. Одарюк