ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2026 Справа № 914/591/26 
місто Львів
за позовом: Приватного підприємства «Ярослав», м.Київ
до відповідача: Державного підприємства «Львіввугілля», м.Сокаль Шептицького району Львівської області
про стягнення 222850,22 грн заборгованості 

Суддя Олена ЩИГЕЛЬСЬКА
1. ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.
2. На розгляд Господарського суду Львівської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Приватного підприємства «Ярослав» до Державного підприємства «Львіввугілля» про стягнення заборгованості у розмірі 222850,22 грн.
3. Ухвалою суду від 06.03.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та встановлено відповідачу строк на подання відзиву.
4. Ухвала суду від 06.03.2026 року надіслана сторонам до їхніх електронних кабінетів, в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та доставлена позивачу та відповідачу - 09.03.2026 року о 16:51 год.
5. Заперечень від сторін проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження у встановлений чинним процесуальним законом строк не надходило. 
6. 29.04.2026 від відповідача поступили пояснення по справі (вх.№12134/26).
7. Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
8. Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст. 13 ГПК України, учасникам справи створювались необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.
9. АРГУМЕНТИ СТОРІН.
10. Аргументи позивача.
11. Підставою позову є порушення Відповідачем умов договору в частині оплати за поставлений товар згідно з Договором про закупівлю товару за результатами відкритих електронних торгів з особливостями № 193 від 10.06.2025. 
12. Предметом позову є стягнення 222850,22 грн, з яких: 199400,00 грн основний борг,15419,36 грн пеня, 5031,66 грн інфляційні втрати, 2999,20 грн 3 % річних.
13. Аргументи відповідача
14. Відповідач не подав відзиву на позовну заяву. У наданих поясненнях Відповідач зазначає, що станом на день написання відзиву, кредиторська заборгованість за отримані товарно-матеріальні цінності ним не погашена. Щодо вимог про стягнення пені, то посилаючись на п. 4.3. договору відповідач зазначив, що відповідачем у справі є державне підприємство вугільної промисловості, фінансове становище якого є незадовільним. Банківські рахунки заблоковані виконавчою службою. Гарантує, що при першій можливості борг буде погашено. У ДП «Львіввугілля» з вересня 2025 року та на момент слухання справи, було відсутнє цільове фінансування для погашення боргу перед позивачем, а при укладенні договору ПП «Ярослав» погодився не застосовувати пеню, штраф, тощо, пов`язаних з недотриманням термінів оплати товару.
15. ОСТАВИНИТИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ. 
16. Між Приватним підприємством «Ярослав» та Державним підприємством «Львіввугілля» укладено Договір про закупівлю товару за результатами відкритих торгів з особливостями №193 від 10.06.2025.
17. Згідно п.п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язався поставити Товар, в порядку та на умовах, визначених у Договорі, а саме: рушники махрові за кодом ДК 021:2015, 39510000-0 Вироби домашнього текстилю (39514100-9 Рушники), а Покупець зобов`язався прийняти вказаний Товар і сплатити за нього узгоджену грошову суму.
18. Відповідно до п.1.2. Договору Найменування, одиниці виміру і загальна кількість Товару, його номенклатура, ціна і строк поставки зазначені в Специфікації до Договору, яка є його невід`ємною частиною.
19. Ціна за кожну одиницю Товару встановлена в національній валюті України і зазначена в Специфікації №1 до Договору.
20. Відповідно до п. 3.1 та Специфікації №1 до Договору загальна вартість Товару, що поставляється за Договором (сума Договору), складає 599 400,00 грн., в тому числі ПДВ 99 900,00 грн (п. 3.2 Договору).
21. Згідно п.п.4.1, 4.2 Договору визначено, що Покупець сплачує вартість Товару за ціною, зазначеною в Специфікації №1, в національній валюті України шляхом банківського переказу на розрахунковий рахунок Постачальника. Оплата за отриманий Товар проводиться Покупцем шляхом перерахування коштів протягом 10 робочих днів з моменту отримання узгодженої партії Товару.
22. Доставка Товару здійснюється на умовах DDP (склад Покупця згідно Правил ІНКОТЕРМС-2010) протягом 10-ти днів з моменту отримання письмової заявки на поставку Товару (п. 5.2 Договору).
23. Відповідно до п.5.3. Договору датою постачання вважається дата, яка вказана Покупцем на товаросупроводжувальних документах, наданих Постачальником при його прийманні.
24. 02.07.2025 Позивач поставив, а Відповідач прийняв Товар, рушники махрові у кількості 10 000,00 шт. загальною вартістю 599 400,00 грн, в т.ч. ПДВ 99 900,00 грн., що підтверджується Видатковою накладною №ЯР-0003074 від 02.07.2025.
25. Згідно п. 4.2 Договору Відповідач зобов`язаний був здійснити оплату за отриманий Товар до 16.07.2025 включно.
26. Відповідач частково оплачено поставлений товар у розмірі 400000,00 грн, що підтверджується долученою випискою по банківському рахунку позивача банківською випискою (18.07.2025 - 200 000,00 грн.; 11.08.2025 - 100 000,00 грн., 27.08.2025 - 100 000,00 грн.
27. Станом на дату подачі цієї позовної заяви до суду сума заборгованості Відповідача з оплати Поставленого Позивачем Товару становить 199 400,00 грн. Порушення строку оплати вказаної суми - 183 дні.
28. Відповідно до п. 7.7 Договору за порушення строків оплати, зазначених у п. 4.2 Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі одинарної облікової ставки Національного банку України.
29. Для досудового врегулювання спору 16.01.2026 Позивач надіслав Відповідачу Лист – претензію вих. №ЯР124/74 від 16.01.2026 (копія додається) з проханням повідомити дату погашення заборгованості та здійснення оплати за своєчасно поставлений товар.
30. У відповідь на вказаний лист-претензію Відповідач надіслав лист від 20.02.2026 №4/319, яким визнав свою заборгованість перед Позивачем у розмірі 199 400,00 грн. та повідомив, що оплата вказаної суми тимчасово неможлива у зв`язку з блокуванням банківських рахунків ДП «Львіввугілля» Державною податковою службою України. Також Відповідач гарантував повне погашення заборгованості з моменту відновлення видаткових операцій за рахунками та їх розблокування.
31. ОЦІНКА СУДУ.
32. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
33. Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є договори та інші правочини.
34. Відповідно до ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
35. Судом встановлено, що 23.04.2025 між позивачем та відповідачем укладено Договір поставки у письмовій формі.
36. Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
37. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
38. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).
39. Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
39. З долученої до позовної заяви видаткової накладної №ЯР-0003074 від 02.07.2025 вбачається, що позивач поставив товар відповідачу на загальну суму 599400,00 грн. 
40. Підписання відповідачем накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. 
41. Умови оплати погоджені сторонами в розділі 4 договору. Так, оплата за отриманий Товар проводиться Покупцем шляхом перерахування коштів протягом 10 робочих днів з моменту отримання узгодженої партії Товару (п.4.2. договору). 
42. Таким чином, строк оплати за накладною №ЯР-0003074 від 02.07.2025 закінчився 16.07.2025. 
43. Факт наявності заборгованості за поставлений товар відповідач визнає, про що зазначає у поясненні. За твердженням відповідача борг перед позивачем утворився через відсутність цільового фінансування для погашення боргу перед позивачем. 
44. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.
45. Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.
46. Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
47. Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.
48. Матеріали справи містять докази часткового погашення вартості поставленого товару на суму 400000,00 грн. Доказів оплати товару на суму 199400,00 грн. до матеріалів справи не долучено.
49. Враховуючи, що Відповідач не оплатив поставлений товар, позовні вимоги про стягнення 199400,00 грн основного боргу підлягають до задоволення.
50. Щодо заявлених сум пені, інфляційних втрат та 3% річних.
51. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
52. Згідно з частинами 1-3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
53. Пунктом 4.3. договору передбачено, що у випадку невиконання покупцем умов оплати за договором, внаслідок відсутності цільового фінансування таких видатків, покупець звільняється від відповідальності щодо сплати будь-яких господарських санкцій(пеня, штраф, тощо), пов`язаних з недотриманням термінів оплати.
54. Відповідач зазначає, що порушення обов`язку оплатити поставлений товар відбулось через відсутність цільового фінансування, а положення пункту 4.3. договору, за таких обставин, звільняють його від відповідальності за недотриманням термінів оплати товару, зокрема від сплати пені.
55. Однак відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту незадовільного становища ДП «Львіввугілля». Також в матеріалах справи, що досліджені в ході судового розгляду, не знайшов свого підтвердження факт відсутності у відповідача цільового фінансування видатків на оплату заборгованості перед позивачем.
56. Відтак, доводи відповідача, щодо звільнення його на підставі п.4.3. договору від обов`язку сплатити пеню за порушення терміну оплати товару не приймаються до уваги судом, так як не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. 
57. Відповідно до п. 7.7 Договору за порушення строків оплати, зазначених у п. 4.2 Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі одинарної облікової ставки Національного банку України.
58. Перевіривши розрахунок пені, суд погоджується з таким.
59. Отже, позовні вимоги про стягнення 15419,36 грн пені підлягають до задоволення.
60. Суд здійснивши перевірку нарахування пені за вказаним позивачем періодом за допомогою системи інформаційно-правового забезпечення «Ліга:Закон» зазначає, що такий здійснено правильно, 
61. Відтак суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 2999,20 грн та інфляційні втрати у розмірі підлягає до задоволення.
62. Суд здійснивши перевірку нарахування 3% річних та інфляційних втрат за вказаними позивачем періодами за допомогою системи інформаційно-правового забезпечення «Ліга:Закон» зазначає, що такі здійснено правильно, відтак до стягнення з відповідача підлягає 2999,20 грн. 3% річних та 5031,66 грн інфляційних втрат. В свою чергу суд зазначає, що за власним розрахунком інфляційні втрати складають 7075,98 грн., але в силу приписів ст. 237 ГПК України, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, задовольняє зазначену вимогу у заявленому позивачем розмірі.
63. Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
64. У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
65. Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
66. Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
67. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).
68. У відповідності до ч. ч. 1,2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
69. Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, які відповідачем не спростовані і визнані обґрунтованими, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.
70. СУДОВІ ВИТРАТИ.
71. Витрати на оплату судового збору покладаються на Відповідача на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Державного підприємства «Львіввугілля» (80001, Львівська область, місто Сокаль, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 26, код ЄДРПОУ 32323256) на користь Приватного підприємства «Ярослав» (04074, місто Київ, вулиця Автозаводська, будинок 2, код ЄДРПОУ 21635240) 199400,00 грн основного боргу, 15419,36 грн пені, 5031,66 грн інфляційних втрат, 2999,20 грн 3 % річних, 2674,20 грн судового збору.
3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.
Повний текст рішення складено 11.05.2026 у зв`язку з перебуванням судді у відпустці з 27.04.2026 по 08.05.2026.

Суддя Щигельська О.І.