Справа № 201/6342/26
Провадження № 1-кп/201/820/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року          м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра кримінальне провадження №12026042110000494 від 04.04.2026 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенська Дніпропетровської області, громадянин України, з середньою освітою, не маючого на утриманні малолітніх або неповнолітніх осіб, офіційно не працевлаштований, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-  28.07.2004 вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська за ч.ч. 1, 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;
-  20.10.2005 вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 152, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років 6 місяців з конфіскацією майна;
-  21.10.2005 вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років 6 місяців з конфіскацією майна;
-  24.06.2016 вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 187, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці з конфіскацією майна. 28.11.2016 Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України на строк 10 років з конфіскацією майна. 08.01.2025 звільнений по відбуттю строку покарання;
-  08.05.2026 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні приймали участь: 
прокурор      ОСОБА_4 
обвинувачений    ОСОБА_3 

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025 та № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 14.07.2025, № 793/2025 від 20.10.2025, №40/2026 від 12.01.2026, №342/2026 від 27.04.2026 із затвердженням Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів України.
Законом України №2117-х «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022 року внесено зміни до Кримінального Кодексу України, зокрема частину четвергу статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнена словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».
В період дії воєнного стану, а саме 24.03.2026 року о 12 годині 25 хвилин, ОСОБА_3 , виконуючи будівельні роботи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , реалізував свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є непомітними для оточуючих, викрав з вищевказаного приміщення чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: - перфоратор бочковий марки «Dnipro-M BH-14S», вартістю 2 475 грн. 00 коп.; - шуруповерт акумуляторний марки «DeWALT DCD708D2T», вартістю 7 175 грн. 55 коп.
Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. 
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та надав показання, які повністю відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті.

В судовому засіданні встановлено, що учасники кримінального провадження не оспорюють:
1) подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у кримінальному правопорушенні, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої злочином.

Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії останнього вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_3 суд виходить зі ступеня тяжкості вчиненого злочину, який являється тяжким злочином, даних про особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66, 67 КК України, в судовому засіданні не встановлено. 

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого, який вину визнав, судимий, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співмірності. 

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає. 

Враховуючи, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 08.05.2026 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, суд дійшов висновку про необхідність призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України. З урахуванням наведеного, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, визначеним вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 08.05.2026 року за ч. 4 ст. 186 КК України, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. 

При ухваленні вироку суд згідно ч. 4 ст. 374 КПК України має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ч. 3 ст. 368 КПК України, суд ухвалюючи вирок, повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. 
Наявні у кримінальному провадженні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз документально підтверджуються, тому суд вважає необхідним стягнути їх з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. 

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, - 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 08.05.2026 року, визначивши остаточно до відбуття 7 (сім) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання відраховувати з моменту набрання вироком законної сили. 
Речовий доказ: - перфоратор бочковий марки «Dnipro-M BH-14S» повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Речовий доказ: DVD-R у кіл. 2 шт. - зберігати в матеріалах кримінального провадження. 

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи, висновок експерта №CE-19/104-26/13106-ТВ від 15.04.2026 року вартістю 3565,60 гривень;

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк відбутий за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 08.05.2026 року в період з 13 квітня 2026 по день набрання цим вироком законної сили. 

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Головуючий суддя:            ОСОБА_1 

=