П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 600/5922/25-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сіжук Ольга Володимирівна 
Суддя-доповідач - Мацький Є.М. 
08 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мацького Є.М. 
суддів: Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасувати рішення, оформленого висновком від 28.10.2025, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги; зобов`язання прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

2. Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваним рішенням відповідачем протиправно відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, з огляду на порушення пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи», відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. Водночас, медико-соціальна експертиза позивача була проведена без залучення представників закладів охорони здоров`я Міністерства внутрішніх справ. Із вказаним позивач не погоджується, що і стало підставою для звернення до суду із цим позовом. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 28 квітня 2026 року рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду задоволено.

4. Визнано протиправним рішення Міністерства внутрішніх справ України, оформлене висновком від 28.10.2025, про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи, внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

5. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-XII і пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

6 . Апелянт Міністерство внутрішніх справ України , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог .

7. Апелянт зазначив, що саме лише подання передбачених пунктом 7 Порядку №850 документів не свідчить про наявність у позивача безумовного права на отримання одноразової грошової допомоги. В компетенції МВС України є аналіз та дослідження змісту таких документів. Під час опрацювання вказаних матеріалів Департаментом охорони здоров`я МВС України встановлено, що медико-соціальна експертна комісія позивачу була проведена з порушенням вимог пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи», відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. Зокрема, при проведенні медико-соціальної експертизи позивачу представники закладів охорони здоров`я МВС України до складу комісії не залучалися. 

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, зокрема, на посаді начальника відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого управління УМВС.

9. Згідно наказу Управління МВС України в Чернівецькій області №375о/с від 25.12.2014, полковника міліції ОСОБА_1 звільнено із органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за пунктом 64 «в» (через обмежений стан здоров`я) з 25.12.2014.

10. 07.03.2014 військово-лікарською комісією Управління МВС України в Чернівецькій області видано ОСОБА_1 свідоцтво про хворобу №41, згідно якого захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

11. Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА №114259 від 10.07.2024, ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 складає 40%.

12. Згідно довідки МСЕК серії 12 ААГ №803407 від 10.07.2024, ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності з причиною інвалідності «з проходженням служби в органах внутрішніх справ».

13. Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 звертався до регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернівецькій області (філія ГСЦ МВС) із заявою щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

14. Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Чернівецькій області (філія ГСЦ МВС) було складено висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю ОСОБА_1 та надіслано документи до Міністерства внутрішніх справ України для призначення і виплати одноразової грошової допомоги відповідно до порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

15. У подальшому регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Чернівецькій області (філія ГСЦ МВС) повідомив ОСОБА_1 про те, що Міністерство внутрішніх справ України повернуло надіслані документи, оскільки медико-соціальна експертна комісія проведена з порушенням пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи», відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. Зокрема, Департамент охорони здоров`я МВС повідомив про те, що направлення на медико-соціальну експертну комісію в ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області» позивачу не оформлялось та представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались, що є прямим порушенням вимог Положення.

16. Не погоджуючись із діями Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності внаслідок встановлення інвалідності ІІІ групи, позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом за захистом порушених прав.

17. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.05.2025 у справі №600/868/25-а, залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів ОСОБА_1 , передбачених пунктами 7-8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 "Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції", без прийняття рішення, передбаченого пунктом 9 вказаного Порядку, про призначення або про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням IІI групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути документи щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, передбачені пунктами 7-8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 "Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановленя про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із прох

18. Сектор з пенсійних питань з обслуговування Чернівецької області (м. Чернівці) РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях (філія ГСЦ МВС) листом від 09.10.2025 №31/34-1649-2025 повторно надіслав до Міністерства внутрішніх справ України документи для розгляду питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, з урахуванням рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.05.2025 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2025 у справі №600/868/25-а.

19. 30.10.2025 Міністерство внутрішніх справ України направило на адресу РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях (філія ГСЦ МВС) лист №44773-2025, в якому зазначено, що під час опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Департаментом охорони здоров`я МВС України вказано, що медико-соціальна експертна комісія проведена з порушенням вимог пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи», відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. Зокрема, при проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 представники закладів охорони здоров`я МВС України до складу комісії не залучалися, що є прямим порушенням вимог Положення.

20. Ураховуючи викладене, за результатами опрацювання отриманих матеріалів Міністерство внутрішніх справ України прийняло рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, оформленого у формі затвердженого висновку від 28.10.2025.

21. Не погоджуючись із рішенням Міністерства внутрішніх справ України, оформленого висновком від 28.10.2025, щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності внаслідок встановлення інвалідності ІІІ групи, позивач звернувся до суду із цим позовом. 

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА,АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

22 . Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

23. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

24. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

25. Правовідносини з приводу виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції були врегульовані Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ (далі - Закон №565-ХІІ).

26. Так, частиною шостою статті 23 Закону №565-ХІІ встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

27. У зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, який набув чинності 07.11.2015, Закон України «Про міліцію» втратив чинність.

28. Проте, абзацом третім пункту 15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (пункт 15 розділу XI доповнено абзацом третім згідно із Законом України від 23.12.2015 №900-VIII, який набрав чинності 29.12.2015) передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

29. 21.10.2015 Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (далі - Порядок №850).

30. Згідно зі змістом вказаної Порядку, він був прийнятий відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію».

31. Порядком № 850 від 21.01.2015 установлено, що особам, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі каліцтва працівника міліції до набрання чинності Законом України №208-VІІІ від 13.02.2015 «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію», одноразова грошова допомога виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №707 від 12.05.2007.

32. З аналізу вказаних норм випливає, що колишні працівники міліції, яким внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, встановлено інвалідність після набрання чинності Законом України № 208-VІІІ від 13.02.2015 «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію», мають право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до положень статті 23 Закону України «Про міліцію» в порядку та на умовах визначених Порядком №850 від органу, під час проходження служби в якому особою було набуто захворювання, що надалі спричинило інвалідність.

33. Пунктом 2 Порядку №850 передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

34. Відповідно до положень підпункту 2 пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі - 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.

35. Згідно пункту 7 Порядку № 850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби, а в разі припинення відповідного органу внутрішніх справ як юридичної особи - до уповноваженої установи МВС такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

36. До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

37. У пункті 8 Порядку №850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або керівник уповноваженої установи МВС, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

38. Відповідно пункту 9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або до уповноваженої установи МВС для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

39. Згідно пункту 10 Порядку №850 грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

40. Водночас, пунктом 14 Порядку №850 передбачено, що призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

41. Системний аналіз вищезазначених положень законодавства дозволяє дійти висновку, що пункт 14 Порядку №850 містить вичерпні підстави, за яких призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, що, в свою чергу, є наслідком прийняття рішення про відмову особі у призначенні грошової допомоги.

42. Натомість, у спірних правовідносинах відповідач відмовив позивачу у призначенні грошової допомоги у зв`язку із порушенням пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи» (далі – Положення №1317), оскільки під час проведення медико-соціальної експертизи позивача, як колишнього працівника органів внутрішніх справ, не було залучено представників закладів охорони здоров`я МВС України.

43. Проте, суд зазначає, що у пункті 14 Порядку №850 відсутня така підстава для відмови особі у виплаті одноразової грошової допомоги як порушення пункту 10 Положення №1317, а законодавством не визначено право Міністерства внутрішніх справ України відступати від положень Порядку №850 під час вирішення питання про призначення вказаної допомоги.

44. Крім того, питання проходження позивачем медико-соціальної експертизи не є предметом розгляду у цій справі.

45. Окремо суд звертає увагу на те, що відповідно до абзаців першого-п`ятого пункту 10 Положення №1317 залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються такі комісії: 1) загального профілю; 2) спеціалізованого профілю.

46. Комісія складається з представників МОЗ, Мінсоцполітики, Міноборони, закладів охорони здоров`я МВС, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.

47. До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог.

48. З урахуванням наведеного можна дійти висновку, що склад комісії затверджується МОЗ, а участь представника закладів охорони здоров`я МВС не є безумовною.

49. Крім цього, суд зазначає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання органами державної влади своїх функцій щодо залучення представника закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії. Також, висновки відповідної МСЕК, яким позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, зацікавленими особами не оспорювалися та недійсними не визнавалися.

50. З врахуванням вищевказаного, Апеляційний Суд приходить до висновку, що апелянт протиправно відмовив позивачу, як інваліду ІІІ групи, у призначенні одноразової грошової допомоги згідно вимог Порядку №850, а тому рішення Міністерства внутрішніх справ України, оформлене висновком від 28.10.2025, підлягає скасуванню.

51. Апеляційний Суд зауважує, що у даній справі апелянт при повторному розгляді матеріалів протиправно відмовив позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги з підстав, не передбачених чинним законодавством, в той час як позивач належним чином довів право на отримання грошової допомоги. 

ІV. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

52 . Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

53 . Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

54 . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

55 Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

56 . Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

57 . Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Залімський І. Г.    Сушко О.О.