Єдиний унікальний номер № 273/2201/25
Провадження № 1-кп/0285/386/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді   ОСОБА_1 , 
при секретарі     ОСОБА_2 ,
за участю прокурора    ОСОБА_3 ,
обвинуваченої     ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченої    ОСОБА_5 ,
потерпілої     ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Звягель кримінальне провадження № 12025060550000067 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лопухів, Тячівського району Закарпатської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
встановив:
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) від 04.08.2021 №20-РС старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду оператора відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 та згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05.08.2021 № 27 остання вважається такою, що справи та посаду прийняла і приступила до виконання службових обов`язків за посадою.
Відповідно до вимог ст. ст. 11, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинна свято та непорушно додержуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.
Водночас, військовослужбовець ОСОБА_4 у порушення вимог вказаних нормативно-правових актів, а також Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України), вчинила кримінальне правопорушення проти безпеки руху при наступних обставинах.
Так, 17.09.2025, близько 13 год 46 хв, військовослужбовець ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford FOCUS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Звягельській в м. Баранівка Звягельського району Житомирської області в напрямку виїзду з міста, під`їхавши праворуч до тротуару, поблизу будинку № 4-А, здійснила зупинку керованого нею транспортного засобу.
Далі, ОСОБА_4 перебуваючи на водійському сидінні за кермом автомобіля марки «Ford FOCUS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у вказаний день, час та місці, а саме по вул. Звягельській, 4 А в м. Баранівка, у порушення вимог пунктів 2.3.б), 15.13 ПДР України, проявила безпечність та неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не переконавшись в безпечності своїх дій, маючи намір вийти з автомобіля відчинила передні ліві водійські двері автомобіля, тим самим здійснила перешкоду в русі велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який на електровелосипеді марки «Lux» рухався по проїжджій частині дороги в напрямку виїзду з міста повз припаркованого на дорозі ОСОБА_4 автомобіля марки «Ford FOCUS», внаслідок чого відбулося зіткнення між правою боковою частиною велосипеда марки «Lux» з торцевою та внутрішньою частиною передніх лівих (водійських) дверей автомобіля марки «Ford FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 .
Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із переломом правої тім`яної кістки з переходом на основу черепа справа та зліва, крововиливами під тверду мозкову оболонку обох півкуль головного мозку, крововиливами під м`яку мозкову оболонку в ділянці лівої лобної, вискової та тім`яної долей, правої лобної, вискової та тім`яної долей, в речовину правої вискової долі та стовбурової частини головного мозку, крововиливами в м`які тканини правої тім`яної ділянки, яка супроводжувалася набряком та здавленням головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, від яких ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 помер.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3.б), 15.13 ПДР України знаходиться у причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, що виразились в отриманні ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, які у подальшому спричинило смерть останнього.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася та суду пояснила, що вона дійсно вчинила кримінальне правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: керуючи транспортним засобом, здійснила його зупинку, після чого, перебуваючи на водійському сидінні, не переконалася у безпечності своїх дій та, проявивши неуважність до дорожньої обстановки, відчинила передні ліві водійські двері автомобіля, чим створила перешкоду для руху велосипедиста, який рухався на електровелосипеді, що призвело до зіткнення та настання тяжких наслідків. Про вчинене жалкує та просила суд її суворо не карати. 
Потерпіла в судовому засіданні просила призначити покарання обвинуваченій на розсуд суду та її цивільний позов задовольнити у повному обсязі.
Крім визнання вини обвинуваченою, її вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні:
- Протоколом огляду місця події від 17.09.2025 року з план-схемою та фототаблицею до нього (а.с.115-127);
- Висновком експерта № СЕ-19/106-25/18491-ІТ від 22.10.2025 року, згідно якого контактна взаємодія досліджуваних транспортних засобів, відбулася між правою боковою частиною велосипеда марки «Lux» з торцевою та внутрішньою частиною передніх лівих (водійських ) дверей автомобіля FORD Focus (номерний знак НОМЕР_1 ) (а.с.130-134);
- висновком експерта № 512 від 17.12.2025 за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого характер тілесних ушкоджень, виявлених при експертизі трупа ОСОБА_7 , не виключає можливості їх утворення під час дорожньо-транспортної пригоди, за обставин, описаних у постанові (а.с.138-140);
- висновками експерта за результатами проведення судових автотехнічних експертиз № 912/25-25 від 24.11.2025 та № 1015/25-25 від 19.12.2025, згідно яких в даній дорожній обстановці, відповідно до заданих вихідних даних, зазначених у постанові про призначення експертизи, велосипедист керуючи електровелосипедом «Lux» не мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем FORD FOCUS реєстраційний знак НОМЕР_1 , шляхом застосування термінового гальмування, з моменту виникнення небезпеки для його руху. З урахуванням встановлених обставин даної ДТП, за умов, що відчинення дверей автомобіля марки FORD FOCUS реєстраційний знак НОМЕР_1 являв небезпеку для руху водію велосипедиста ОСОБА_7 , тобто змушував велосипедиста ОСОБА_7 вдаватись до зміни режиму руху електровелосипеда марки «Lux» без реєстраційного номера, дії водія ОСОБА_4 , не відповідали вимогам пункту 15.13. ПДР України і знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (а.с.141-145, 146-150);
- протоколом огляду предметів від 15.10.2025, згідно якого проведено огляд компакт-диску CD-R, на який записано відео з камери відеоспостереження, яку встановлено на електроопорі поблизу магазину «Продукти», що розташований за адресою м. Баранівка вулиця Звягельська, яка зафіксувала момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.09.2025. В ході перегляду відеозапису встановлено, що з моменту відкриття дверей автомобіля FORD FOCUS реєстраційний знак НОМЕР_1 до моменту контакту з велосипедистом пройшло 1,5 секунди. Також шляхом проведення розрахунків з урахуванням ширини пішохідного переходу встановлено, що швидкість велосипедиста становить 13 км/год. (а.с.151-155).
Таким чином виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої  ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини при яких воно було вчинено, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка є військовослужбовицею, повністю визнала свою вину, щиро розкаялась у вчиненому, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, раніше не судима, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням її від відбування покарання з випробуванням та без позбавлення її права керування транспортними засобами, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею кримінальних правопорушень у майбутньому.
Крім того, призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 із застосуванням вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
При цьому суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.
Вирішуючи питання по заявленому потерпілою цивільному позову суд приходить до наступного висновку.
Потерпіла ОСОБА_6 звернулася з позовом до обвинуваченої ОСОБА_4 , в якому просить стягнути з останньої 498 530 грн на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, яка складається з 400 000 грн - моральної шкоди та 98 530 грн - матеріальної шкоди (7 630 грн витрати на поховання, 60 500 на виготовлення пам`ятника, 30 400 грн витрати на поминальний обід). 
У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки(пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).
За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.
Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).
За статтею 6 Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є зокрема шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 5 частини 1 статті 20 Закону).
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.
Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у статті 25 Закону Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком.
Страховик, а у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ, відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю потерпілої фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим).
Загальний розмір таких страхових (регламентних) виплат зазначеним особам стосовно одного померлого становить 25 розмірів мінімальної місячної заробітної плати, встановленої законом на дату настання страхового випадку, і виплачується таким особам у рівних частинах.
Страховик (МТСБУ) здійснює страхову (регламентну) виплату особі, яка здійснила витрати на поховання та/або спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання йому документів на підтвердження таких фактів та витрат. Загальний розмір такої виплати стосовно одного померлого не може перевищувати 12 розмірів мінімальної місячної заробітної плати, встановленої законом на дату настання страхового випадку, і не залежить від сум, отриманих особою за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та соціальним забезпеченням.
Отже обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.
Встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована в ТДВ "СК "Гардіан" (а.с.87).
З письмової відповіді ТДВ "СК "Гардіан" вбачається, що остання, з метою встановлення обставин страхового випадку та визначення розміру страхового відшкодування просить надати рішення про завершення кримінального провадження.
Згідно полісу №ЕР-225368561 ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров`ю складає 360 000 грн, а за шкоду заподіяну майну ліміт складає 160 000 грн.
В постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17 зазначено, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт). 
Таким чином, оскільки позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що суми які вона просить стягнути з відповідачки на відшкодування матеріальної шкоди є такими які перевищують ліміт її відповідальності, а також, що ТДВ "СК "Гардіан" відмовлено їй у виплаті страхового відшкодування в межах ліміту, суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо стягнення на користь позивачки заподіяної їй моральної шкоди.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності стосовно завданої позивачці моральної шкоди, враховуючи душевні страждання та стрес, яких позивачка зазнав у зв`язку із смертю батька, вимушеність змін у її повсякденному житті, суд доходить висновку про відшкодування позивачці моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., і цей розмір відповідатиме критерію розумності та виваженості.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 19 853 грн. 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 66, 67 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на засуджену ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини; 2) повідомляти командира військової частини про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
Цивільний позов ОСОБА_6  задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь  ОСОБА_6  моральну шкоду спричинену внаслідок ДТП в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз в загальному розмірі 19 853 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят три) грн. 60 коп. з них:
- витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/106-25/18490-ІТ від 20.10.2025) - 3565,60 грн;
- витрат на проведення судової інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/106-25/18491-IT від 22.10.2025) - 3565,60 грн;
- витрати на проведення судової автотехнічної експертизи (висновок експерта № 912/25-25 від 24.11.2025) - 6361,20 грн;
- витрати на проведення судової автотехнічної експертизи (висновок експерта №1015/25-25 від 19.12.2025) - 6361,20 грн.
Речові докази в кримінальному провадженні, а саме: 
- автомобіль марки «Ford» моделі «FOCUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 - залишити власнику;
- електровелосипед марки «Lux» - повернути власнику;
- компакт-диск CD-R, ємкістю 700 Mb, на який записано відео з камери відеоспостереження, яка зафіксувала момент дорожньо-транспортної пригоди, на перехресті вулиць Звягельської та Калинової в м. Баранівка Звягельського району - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Скасувати арешт накладений, згідно ухвали слідчого судді від 24.09.2025 року, на:
- автомобіль марки «Ford» моделі «FOCUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 ; 
- електровелосипед марки «Lux», який належить ОСОБА_7 
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію повного тексту вироку в порядку ст. 615 КПК України, негайно після проголошення його резолютивної частини, вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий