Справа № 451/250/26 Головуючий у 1 інстанції: Патинок О.П. 
Провадження № 33/811/559/26 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 адвоката Струць Тетяни Ігорівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Струць Тетяни Ігорівни на постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 19 березня 2026 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 665,60 грн. судового збору в дохід держави.
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 09.02.2026 о 08 год 30 хв в м. Радехів, вул. Спортивна, буд. 2, Шептицького району Львівської області керував транспортним засобом марки «Hundreds Тycson» н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в законному порядку на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду позитивний – 0,72 проміле алкоголю з яким водій був згідний. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі, а саме КНП «Радехівська ЦРЛ» водій відмовився. Водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України. Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На вказану постанову захисник адвокат Струць Т.І. подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що дана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, відтак така підлягає скасуванню з огляду на наступне.
Зауважує, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та за відсутності захисника, чим фактично було порушено право на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Стверджує, що у матеріалах справи відсутні належні докази сертифікації приладу, повірку засобу вимірювальної техніки, дотримання методики проведення огляду.
Таким чином, результат вимірювання не може вважатися беззаперечним доказом.
Зазначає, що така згода водія не може вважатися належним підтвердженням вини.
Вказує, що порушено процедуру направлення до медичного закладу, а саме не доведено належного вручення направлення, не встановлено, чи було роз`яснено правові наслідки відмови, також відсутні докази добровільності такої відмови.
У додаткових поясненнях зазначає, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Зазначає, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом.
Зауважує, що відеозапис події є не безперервним, що не дозволяє в цілому відтворити хронологію події.
У судове засідання апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду не з`явився. Натомість захисник адвокат Струць Т.І. не заперечила про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .
Заслухавши виступ захисника адвоката Струць Т.І. на підтримання доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.
Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 586636 від 09.02.2026(а.с.1); роздруківці з приладу “Alkotest Drager 6820”, результат тесту 0,72 ‰(а.с.4); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів(а.с.3); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.02.2026(а.с.5); копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6635652 від 09.02.2026, згідно з якою ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, зокрема за те, що 09.02.2026 о 09 год. 19 хв. в м. Радехів, вул. Спортивна, буд. 2, Шептицького району Львівської області керував транспортним засобом не користуючись ременем безпеки (а.с.6); довідці поліцейського офіцера громади ВП №1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області Сеньчук А.М. від 09.02.2026, про те, що згідно з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», підсистеми «Пошук посвідчення водія» ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, серії НОМЕР_2 від 05.09.2020. В інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» видно, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року не притягався (а.с.7-8); відеозаписі події (а.с.2); рапорті працівника поліції від 09.02.2025(а.с.9), та іншими матеріалами справи, які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.
З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким забезпечені працівники поліції, з дотриманням вимог Інструкції. Результат тесту, становив 0,72 ‰, що підтверджується також відповідною роздруківкою.
При апеляційному розгляді не встановлено, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатом приладу “Драгер”, чи наполягав на проведенні освідування у медичному закладі, що спростовує доводи апеляційної скарги.
Окрім цього, як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до даних якого огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу “Alkotest Drager 6820” у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. У графі: “з результатами згоден” наявний підпис ОСОБА_1 .
Окрім цього, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння на приладі “Драгер”, результат тесту – 0.72 ‰. При цьому жодних заперечень щодо справності приладу “Драгер” чи незгоди з таким результатом ОСОБА_1 не висловлював.
Той зміст, який міститься на диску є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
При цьому, як слідує з рапорта поліцейського офіцера громади ВП №1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області Сеньчук А.М. від 09.02.2026, що 09.02.2026 приблизно 08:30 год., в режимі патрулювання на на вул. Спортивній що у м. Радехів Шептицького району було зупинено автомобіль «Хюндай Туксон» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 , який керував автомобілем на іноземній реєстрації та з порушенням ПДР, а саме обладнаний транспортний засіб ременем пасивної безпеки не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.п. 2.3 В ПДР України, а тому був зупинений на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». При спілкуванні з водієм даного транспортного засобу, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, координації рухів, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. На це водієві ОСОБА_1 , було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», на що останній погодився. Результат тесту позитивний – 0,72 проміле алкоголю. Також водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, а саме в КНП «Радехівська ЦРЛ», на що останній відмовився. В подальшому на вищевказаного водія було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 (п. 2.9 а) та ч.5 ст. 121 (п. 2.3 в) КУпАП, з якими він ознайомився та водія від керування транспортним засобом було відсторонено.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.   
Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.
Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 586636 від 09.02.2026 оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.
Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 586636 від 09.02.2026, ОСОБА_1 ознайомився, про що свідчить його підпис, проставлений у відповідній графі. 
Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував та жодних заперечень щодо правомірності проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан сп`яніння із використанням газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» не висловлював.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд не бере до уваги та розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення останнім відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта про те, що відеозапис, який знаходиться в матеріалах справи є не безперервним, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому, зокрема, відображено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події та у медичному закладі.
Твердження апелянта про те, що у матеріалах справи відсутні належні дані, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 , як водія від керування транспортним засобом, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.
Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, щооскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги апелянта безпідставними і такими, що не впливають на законність прийнятого по суті рішення, та не спростовують порушення ОСОБА_1 , вимог п.2.9а Правил дорожнього руху за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду.
Враховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова є незаконною є безпідставними.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Оскільки, водій ОСОБА_1 , 09.02.2026 о 08 год 30 хв в м. Радехів, вул. Спортивна, буд. 2, Шептицького району Львівської області керував транспортним засобом марки «Hundreds Тycson» н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в законному порядку на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду позитивний – 0,72 проміле алкоголю з яким водій був згідний. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі, а саме КНП «Радехівська ЦРЛ» водій відмовився. Водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України. Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, жодним чином не спростовано.
Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.
Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 , відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та є безальтернативним.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Струць Тетяни Ігорівни залишити без задоволення, а постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 19 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя    Л.Я. Гончарук