Справа № 569/15622/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року  м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.,
секретар судового засідання Литвиненко В.М.,
з участю представника відповідача Мазура О.Г,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних на суму боргу за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Акціонерного товариства «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 3% річних у розмірі 1326,25 дол. США (одна тисяча триста двадцять шість доларів, 25 центів) та 3% річних у розмірі 778 грн.19 коп. (сімсот сімдесят вісім гривень, 17 копійок) а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.09.2006 року між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11043158000, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 15000,00 доларів США, а відповідач зобов`язалася повернути наданий кредит та сплатити проценти в порядку та на умовах кредитного договору не пізніше 17 вересня 2021 року. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийняті порука ОСОБА_2 згідно договору поруки №43191 від 20.09.2006 року. У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами виникла прострочена заборгованість за вказаним договором та АТ «УКРСИББАНК» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18.01.2016 року у справі №569/15879/15-ц вирішено стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в солідарному порядку суму боргу, процентів, нарахованих за Договором про надання споживчого кредиту №11043158000 від 20.09.2006 року в розмірі 10086.60 дол. США, (за кредитом 9595.72 дол.США та за процентами 490.88 дол.США) та за пенею у розмірі 5292 грн. 34 коп. Стягнуто з відповідачів на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму судового збору в розмірі по 1 716 грн. 70 коп. з кожного, яка була сплачена позивачем при подачі позову до суду. Видані виконавчі листи направлені для примусового виконання. Виконавче провадження триває. Після набрання рішенням суду законної сили були отримані виконавчі листи та направлені для примусового виконання. Всього з 07.10.2015 по 02.11.2016 погашено 1015 дол.США, залишилися не погашеними борг по кредиту у розмірі 9071.60 дол.США (10086.60 дол. США - 1015.00 дол.США) та пеня у розмірі 5292.34 дол.США. Таким чином, з урахуванням положень ст.625 ЦК України, за прострочення погашення суми боргу, що підлягає стягненню за рішенням суду, необхідно стягнути з відповідача 3% річних у сумі 1326.25 дол.США за період прострочення з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року. За прострочення погашення суми боргу по пені у розмірі 5292.34 грн., що підлягають стягненню за рішенням суду, необхідно стягнути солідарно з відповідачів 3 % річних у сумі 778.19 грн. за період прострочення з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року. Всього до стягнення 1326.25 дол.США та 778.19 грн. Враховуючи наведене, АТ «УКРСИББАНК» звернулося до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2025 року у справі №569/15622/25 позов Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних на суму боргу за кредитним договором - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 3% річних у розмірі 1326,25 дол. США (одна тисяча триста двадцять шість доларів, 25 центів) та 3% річних у розмірі 778 грн.19 коп. (сімсот сімдесят вісім гривень, 17 копійок), а також судові витрати.
Ухвалою суду від 26 березня 2026 року заочне рішення від 22 жовтня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних на суму боргу за кредитним договором – скасовано і призначено справу до розгляду в спрощеному порядку.
Ухвалою суду від 06 травня 2026 року провадження у справі №569/15622/25 за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» в частині стягнення з ОСОБА_2 3% річних на суму боргу за кредитним договором, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Представник позивача Акціонерного товариства «УкрСиббанк» подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. У відзиві зазначає, що позовні вимоги АТ «УкрСиббанк» не підтверджені належними та допустимими доказами. На підтвердження розміру заборгованості Банк надав лише власні розрахунки за період до 2018 року, без виписок по рахунках, первинних документів та інших доказів, передбачених ст.ст. 77-80 ЦПК України. Розрахунки заборгованості після 2018 року матеріали справи не містять, а тому заявлені вимоги ґрунтуються на припущеннях. Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» 3 % річних не підлягають стягненню за період дії карантину (з 01.03.2020 по 23.02.2022). Відтак навіть за наявності підстав для їх стягнення вони могли бути нараховані лише за період з 02.04.2017 по 28.02.2020. Також відповідач посилався на те, що чоловік відповідача ОСОБА_1 проходив військову службу за мобілізацією та загинув під час виконання бойового завдання, у зв`язку з чим на відповідача як на дружину військовослужбовця поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема щодо звільнення від нарахування процентів та штрафних санкцій. З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 20.09.2006 року між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11043158000, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 15000,00 доларів США, а відповідач зобов`язалася повернути наданий кредит та сплатити проценти в порядку та на умовах кредитного договору не пізніше 17 вересня 2021 року. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийняті порука ОСОБА_2 згідно договору поруки №43191 від 20.09.2006 року.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18.01.2016 року у справі №569/15879/15-ц вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в солідарному порядку суму боргу, процентів, нарахованих за Договором про надання споживчого кредиту №11043158000 від 20.09.2006 року в розмірі 10086.60 дол. США, (за кредитом 9595.72 дол.США та за процентами 490.88 дол.США) та за пенею у розмірі 5292 грн. 34 коп. Стягнути з відповідачів на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму судового збору в розмірі по 1 716 грн. 70 коп. з кожного, яка була сплачена позивачем при подачі позову до суду.
З інформаційної довідки від 16 липня 2025 року Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень вбачається, що виконавче провадження №57482037 з виконання виконавчого листа від 02.07.2016 № 569/15879/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованості за кредитним договором у сумі 10086,60 дол США, пені 5292,34 грн. та судових витрат у розмірі 1716,70 грн станом на 16.07.2025 року перебувало на примусовому виконанні у Рівненському районному ВДВС ГТУЮ у Рівненській області.
Згідно розрахунків заборгованості за невиконання рішення суду у справі за прострочення погашення суми боргу по кредиту №11043158000 від 20.09.2006 року АТ «УКРСИББАНК» нараховано заборгованість в порядку ст. 625 ЦК України 3 % річних у сумі 1326.25 дол.США за період прострочення з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року. За прострочення погашення суми боргу по пені у розмірі 5292.34 грн., нараховано 3 % річних у сумі 778.19 грн. за період прострочення з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року. Всього нараховано 1326.25 дол.США та 778.19 грн.
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зазначене рішення суду набрало законної сили і на його виконання про стягнення боргу суд видав відповідний виконавчий документ «виконавчий лист», який станом 16.07.2025 року перебував на примусовому виконанні у державній виконавчій службі.
Наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором кредиту з боржника, яке не виконане останнім, не звільняє його від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України.
Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що після ухвалення рішення суду вона повернула борг за кредитним договором, а тому у неї виник додатковий обов`язок сплатити позивачу 3% річних за період прострочення з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року у розмірі 1326,25 дол. США та 3% річних у розмірі 778 грн. 19 коп.
Щодо доводів відповідача ОСОБА_1 про те, що наведений у позовній заяві розрахунок 3% річних не ґрунтується на належних та допустимих доказах, посилання на п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого споживач звільняється від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договором споживчого кредиту, зокрема від сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку з таким простроченням, та посилань на ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою передбачено звільнення військовослужбовців та членів їх сімей від нарахування і сплати процентів за кредитом та штрафних санкцій, суд зазначає наступне.
Позивачем АТ «УКРСИББАНК» на обґрунтування своїх вимог про стягнення заборгованості надано Довідку - розрахунок заборгованості за кредитним договором.
За прострочення погашення суми боргу по кредиту та процентах у розмірі 9071.60 дол.США, що підлягають стягненню за рішенням суду, позивачем нараховано 3 % річних у сумі 1326.25 дол.США за період прострочення з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року. Надано відповідний розрахунок 3% річних: 9071.60 х 3%:365 х 1777 днів прострочення з 02.04.2017 по 11.02.2022 = 1324.95 дол.США 1324.95 дол.США х 3% : 365 х 12 днів прострочення з 12.02.2022 по 23.02.2022 = 1.30 дол.США . Всього 3% річних у розмірі 1326.25 дол.США (1324.95 дол.США + 1.30 дол.США). 
За прострочення погашення суми боргу по пені у розмірі 5292.34 грн., що підлягають стягненню за рішенням суду позивачем нараховано 3 % річних у сумі 778.19 грн. за період прострочення з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року. Надано відповідний розрахунок 3% річних: 5292.34 грн. х 3% :365 х 1789 днів прострочення з 02.04.2017 по 23.02.2022 = 778.19 грн. Всього нараховано 3% річних у сумі 1326.25 дол.США та 778.19 грн.
Відповідач заперечував проти вказаного розрахунку 3% річних, посилаючись на його необґрунтованість. Водночас власного контррозрахунку або належних доказів на спростування розрахунку позивача відповідачем не надано. За таких обставин суд бере до уваги поданий позивачем розрахунок, оскільки його правильність не спростована належними та допустимими доказами.
Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Так, відповідно до п.12 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України строк позовної давності продовжується на період дії карантину та зупиняється на строк дії воєнного стану в Україні, а саме: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню визначені статтями 257, 258 коронавірусної, 362, 559, 681 хвороби, 728, 786 (COVID-19), 1293 строки, цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Строк дії карантину, що був введений у 2020 році, неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та діяв до 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року, та був відмінений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». 
В той же час з 24.02.2022 року до цього часу в Україні діє воєнний стан, що був введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на момент подання позову. 
Таким чином, з урахуванням положень п.п. пункту 12, 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України вимоги Банку щодо стягнення 3% річних за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року заявлені в межах строку позовної давності.
Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№530-ІХ від 17 березня 2020 року) звільняє боржника саме від сплати неустойки на вказаний період. У той же час, чинним законодавством крім заходів відповідальності штрафного характеру (таких як неустойка), передбачаються заходи відповідальності компенсаційного характеру. 
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Нарахування 3% річних за невиконання рішення суду, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України не є відсотками за кредитом чи неустойкою, адже за своєю суттю це відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів. 
Такий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 11 лютого 2026 року у справі № 751/9914/24 .
За таких обставин позивач правомірно нарахував 3% річних оскільки вони є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, та мають компенсаційний, а не штрафний характер та не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК України.
Відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Згідно з сповіщенням ІНФОРМАЦІЯ_1 № 01/1080 від 06.05.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (чоловік ОСОБА_1 ), механік водій механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом батьківщини в районі н.п. Побєда, Покровського району, Донецької області, внаслідок штурмових дій противника. Вказана інформація підтверджується сповіщенням ІНФОРМАЦІЯ_1 № 01/1080 від 06.05.2025 року, Свідоцтвом про смерть від 13.05.2025 року серія НОМЕР_2 , Свідоцтвом про поховання №612 від 13.05.2025 року, Лікарським свідоцтвом про смерть № 691 від 03.05.2025 року, в якому, зокрема, зазначено, що смерть настала внаслідок вибухової травми з ушкодженням голови та кінцівок, внаслідок військових дій від дії вибухів та осколків.
Разом з тим суд звертає увагу, що 3% річних, нараховані за невиконання судового рішення, не є процентами, неустойкою, пенею за користування кредитом, а тому на них не поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців». 
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «УКРСИББАНК» є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а відтак підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
ВИРIШИВ:
Позов Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних на суму боргу за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 3% річних у розмірі 1326,25 дол. США (одна тисяча триста двадцять шість доларів, 25 центів) та 3% річних у розмірі 778 грн. 19 коп. (сімсот сімдесят вісім гривень, 19 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 3028,00 грн. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Позивач: Акціонерного товариства «УкрСиббанк», код ЄДРПОУ 09807750, адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення виготовлено 02.06.2026 року.

Суддя Харечко С.П.