ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2026	м. Дніпро	Справа № 904/2111/26	
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будконсалт Інжинірінг", м. Дніпро 
до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, м. Підгородне Дніпропетровської області 
про стягнення 83 378,57грн 
Суддя Євстигнеєва Н.М.
Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Будконсалт Інжинірінг" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області заборгованості у розмірі 83 378,57грн, з яких:
- основний борг у розмірі 76 388,51грн;
- штраф у розмірі 152,77грн;
- пеня у розмірі 6 215,72грн;
- 3 % річних у розмірі 621,57грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №45 про закупівлю технічного нагляду за виконанням будівельних робіт на об`єкті: "Будівництво захисної споруди цивільного захисту (укриття) для учасників освітнього процесу Спаського ліцею Підгородненської міської ради Дніпропетровської області за адресою: вулиця Козинця, 74Б, с. Спаське, Дніпропетровська область, Дніпровський район" від 15 травня 2025 року в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.
Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 662,40грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00грн.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що Акти приймання наданих послуг зі здійснення технічного нагляду надані до міської ради 15.12.2025, в період зупинення операцій з бюджетними коштами за КПК 0111261 та КПК 0111262, що і призвело до несвоєчасної оплати за надані послуги. Договір №45 від 15.05.2026 був укладений на строк до 31.12.2025, додаткова угода про продовження строку дії договору сторонами не укладалась. За відсутності укладеної додаткової угоди міська рада не може взяти бюджетне зобов`язання та зареєструвати його в Казначействі відповідно до Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затверджений наказом Міністерства фінансів України 02.03.2012 № 309. Окрім того, позивач, самостійно затягнув процес передачі виконаних робіт, надавши акти в порушення трьох денного строку, визначеного пунктом 6.2. договору. Своєчасне подання актів надало б можливість відповідачу здійснити своєчасно оплату, оскільки перше зупинення операцій з бюджетними коштами було здійснено лише 29.09.2025.
У відповіді на відзив на позовну заяву позивач не погоджується із запереченнями відповідача та зазначає, що:
- жодної угоди про розірвання договору або припинення його дії між сторонами не укладалось, а отже договір про закупівлю технічного нагляду не припинено;
- жодний пункт договору не передбачає відповідальність виконавця за не своєчасне подання актів, та не дає права замовнику ухилятись від сплати коштів за виконані в повному обсязі роботи за договором;
Щодо посилання відповідача на його взаємовідносини з підрядником – Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна Будсервіс" та зупинення операцій з бюджетними коштами внаслідок не повернення підрядником невикористаного авансу за договором підряду, позивач вважає, що: наведені обставини жодним чином не стосуються взаємовідносин замовника з виконавцем за договором про закупівлю технічного нагляду за виконанням будівельних робіт на об`єкті, оскільки виконавець свою роботу з технічного нагляду виконав у повному обсязі й без жодних претензій збоку замовника; акт КБ-2в сформований підрядником за результатами виконання будівельних робіт, підписаний як підрядником, замовником, так й інженером з технічного нагляду ще 17.09.2025, про що замовник самостійно зазначає у відзиві на позов у цій справі, що свідчить про те, що подальші взаємовідносини між підрядником й замовником не мають жодного відношення до обов`язку замовника перед виконавцем з оплати послуг з технічного нагляду.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2026 справу №904/2111/26 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.
Ухвалою суду від 21.04.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи приписи частини четвертої статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2025 року між Підгородненською міською радою Дніпровського району Дніпропетровської області (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будконсалт Інжинірінг" (виконавець, позивач) укладено договір №45 про закупівлю технічного нагляду за виконанням будівельних робіт на об`єкті: Будівництво захисної споруди цивільного захисту (укриття) для учасників освітнього процесу Спаського ліцею Підгородненської міської ради Дніпропетровської області за адресою: вул. Козинця, 74Б, с. Спаське, Дніпропетровська область, Дніпровський район (а.с. 8-11).
За цим договором замовник доручає і оплачує, а виконавець зобов`язується здійснювати технічний нагляд за будівництвом об`єкта: Будівництво захисної споруди цивільного захисту (укриття) для учасників освітнього процесу Спаського ліцею Підгородненської міської ради Дніпропетровської області за адресою: вул. Козинця, 74Б, с. Спаське, Дніпропетровська область, Дніпровський район, далі по тексту – об`єкт, який реалізується за договором підряду, укладений між замовником та підрядником. Здійснення технічного нагляду за будівництвом об`єкта виконується у відповідності з Порядком здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єктів архітектури, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №903 "Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єкта архітектури" (далі – роботи) та згідно Технічного завдання (додаток 1 до договору).
Вартість робіт, що доручаються виконавцю, визначається цим договором згідно положень Кошторисних норм України "Настанова з визначення вартості будівництва" (п. 1.2 договору).
Склад та обсяг робіт, що надаються виконавцем за цим договором, можуть бути переглянуті сторонами в процесі виконання будівельних робіт (п. 1.3 договору).
Виконавець зобов`язаний, зокрема: якісно, та у встановлені сторонами строки виконувати зобов`язання, визначені цим договором; після фактичного виконання робіт (їх частини) підготувати та направити замовнику Акт приймання-передачі виконаних робіт згідно з договором; виконувати інші дії, необхідні для виконання зобов`язань за цим договором, які виникають у відповідності з цим договором або законодавством чи за домовленістю із замовником (п. 4.1 договору).
Виконавець має право отримати оплату за надання робіт згідно з умовами цього договору (п. 4. договору).
В свою чергу замовник зобов`язаний, створити необхідні умови для належного виконання виконавцем його обов`язків, своєчасно надавати інформацію про хід виконання робіт згідно з цим договором; надавати виконавцю для перевірки Акти виконаних робіт за формою КБ-2в та довідку за формою КБ-3, накладні на вартість матеріалів, а також розрахунки загальновиробничих та інших витрат; прийняти належним чином надані роботи та підписати Акти приймання-передачі наданих робіт та всі надані виконавцем документи про виконане ним у відповідності з договором; провести своєчасну оплату наданих робіт відповідно до умов даного договору (п. 4.3 договору).
Загальна вартість наданих робіт за цим договором за згодою Сторін становить 688 557,70грн (шістсот вісімдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят сім гривень 70 копійок) в т.ч. ПДВ – 114 759,62грн.
Джерелами фінансування: державний бюджет – 550 846,16грн; місцевий бюджет – 137 711,54грн. Джерело співфінансування з державного бюджету забезпечено завдяки реалізації інструменту Європейського союзу – Ukraine Facility (п. 5.1 договору).
Поточні розрахунки з оплати наданих робіт виконуються згідно положень Кошторисних норм України "Настанова з визначення вартості будівництва" протягом двадцяти банківських днів після підписання підрядником актів виконаних робіт за формою КБ-2в і довідки за формою КБ-3 та з дати підписання Акту приймання – передачі наданих послуг зі здійснення технічного нагляду (робіт) за відповідний період (за формою у додатку 3 до договору) і рахунку на оплату (п. 5.3 договору).
Зазначені суми вартості робіт з технічного нагляду будуть уточнюватись в залежності від суми фактичного виконаних робіт підрядником та підписаних актів виконаних робіт (п. 5.4 договору).
Пунктом 6.1 договору визначено, що приймання та передача робіт з технічного нагляду за цим договором оформлюється Актом приймання – передачі наданих послуг зі здійснення технічного нагляду (далі – Акт).
Виконавець складає та направляє замовнику належним чином підписаний та завірений печаткою акт у чотирьох примірниках, протягом трьох робочих днів після фактичного надання робіт. Акти вважаються дійсними і такими, що можуть прийматися замовником до оплати, за наявності завірених печатками підписів сертифікованого інженера технічного нагляду та посадової особи виконавця (п. 6.2 договору).
Згідно пункту 6.4 договору замовник в триденний термін з моменту отримання від виконавця Акта та рахунку зобов`язаний розглянути його і, в разі відсутності зауважень (заперечень), підписати, завірити печаткою та повернути один примірник виконавцю. У разі ненадання робіт виконавцем або надання їх неналежним чином замовник у строк, визначений цим пунктом, має скласти і надіслати на адресу виконавця письмову мотивовану відмову у прийнятті робіт.
Акт, підписаний у вищевказаний спосіб, є підставою для розрахунків між сторонами за фактично надані за договором роботи. Підтвердженням надання робіт з технічного нагляду вважається підписання замовником відповідних облікових документів у формі №КБ-2в (Акт приймання виконаних підрядних робіт) та КБ-3 (Довідка про вартість виконаних підрядних робіт) із підписами технічного нагляду (п. 6.5 договору).
Цей договір укладається на строк, визначений договором підряду, укладеним між замовником та підрядником, та діє до 31.12.2025, але в будь-якому разі – до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 7.1 договору).
Сторона має право відмовитися від виконання зобов`язань за цим договором у випадку невиконання іншою стороною фінансових та інших зобов`язань згідно умов цього договору (п. 7.2 договору).
За умовами пункту 7.3 договору договір вважається розірваним з дати укладення сторонами відповідної угоди про розірвання договору або припинення його дії.
За невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України (п. 9.1 договору).
У випадку безпідставної відмови будь – якої із сторін від підписання Акта приймання – передачі наданих робіт, сторона, яка у порушення порядку передачі і приймання робіт, визначеного цим договором, відмовилась або ухиляється від підписання Акту, сплачує іншій стороні штраф в розмірі 0,2% від суми, яка підлягає сплаті (п. 9.2 договору).
Сплата штрафів та пені за порушення умов цього договору та додаткових угод, укладених згідно з умовами цього договору, а також відшкодування завданих збитків не звільняють винну сторону від виконання зобов`язань за цим договором (п. 9.6 договору).
Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.
В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.
Також, в матеріалах справи містяться додатки до договору: Додаток 1 "Технічне завдання"; Додаток 2 "Щомісячний звіт про виконання договору"; Додаток 3 "Акт приймання наданих послуг зі здійснення технічного нагляду"; Додаток 4 "Перелік ключового персоналу виконавця, який залучається до виконання робіт з технічного нагляду, та копії кваліфікаційних сертифікатів (відповідно до законодавства) (а.с. 12-14).
За результатами виконаних робіт зі здійснення технічного нагляду за виконанням будівельних робіт, згідно умов договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будконсалт Інжинірінг" складено (підписано та завірено печаткою підприємства) акт приймання наданих послуг зі здійснення технічного нагляду №1 від 12.12.2025 на загальну суму 76 388,51грн, в т.ч. ПДВ – 12 731,42грн (а.с. 15 на звороті).
Листом за вих. №33 від 12.12.2025 акт №1 від 12.12.2025 в 2 екземплярах направлено на адресу міської ради. На листі міститься відмітка (штамп) про отримання листа міською радою 15.12.2025 (вх. №2341) (а.с. 15).
Позивач зазначає, що замовник у триденний термін з моменту отримання акту, як передбачено п. 6.4 договору, акт не підписав. Жодних зауважень (заперечень) щодо не надання робіт, або надання їх неналежним чином від міської ради не надходило.
15.01.2026 позивач направив на адресу відповідача адвокатський запит за вих. №127/АЗ-01/26 від 13.01.2026 та просив: надати інформацію про стан прийняття та підписання акту приймання наданих послуг зі здійснення технічного нагляду №1 від 12.12.2025 на виконання договору №45 від 15.05.2025 про закупівлю технічного нагляду за виконанням будівельних робіт на об`єкті: "Будівництво захисної споруди цивільного захисту(укриття) для учасників освітнього процесу Спаського ліцею Підгородненської міської ради Дніпропетровської області за адресою: вулиця Козинця, 74Б, с. Спаське, Дніпропетровська область, Дніпровський район"; у разі не прийняття акта приймання наданих послуг зі здійснення технічного нагляду №1 від 12.12.2025 роз`яснити підстави його не прийняття; у разі прийняття та підписання акта приймання наданих послуг зі здійснення технічного нагляду №1 від 12.12.2025 повідомити про можливість його отримання (а.с. 16-17).
Листом за вих. 241 від 23.01.2026 відповідач повідомив, що відповідно до частини другої ст. 2 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" міська рада продовжує розгляд вказаного запиту до 20-ти робочих днів, у зв`язку з необхідністю пошуку інформації серед значної кількості даних (а.с. 18).
У відповіді на запит №127/АЗ-01/26 від 13.01.2026, листом за вих. 493 від 12.02.2026 відповідач повідомив, що акт наданих послуг зі здійснення технічного нагляду від 12.12.2025 за договором від 15.05.2025 №45, акт здачі – приймання робіт з авторського нагляду від 12.12.2025 по об`єкту: "Будівництво захисної споруди цивільного захисту (укриття) для учасників освітнього процесу Спаського ліцею Підгородненської міської ради Дніпропетровської області за адресою: вул. Козинця 74Б, с. Спаське, Дніпропетровська область, Дніпровський район" не підписані та роботи відповідно не прийняті, оскільки станом на 12.02.2026 підрядником ТОВ "Україна – Будсервіс" не використано авансовий платіж та не повернута невикористана сума авансу, що стало підставою для блокування рахунків органу місцевого самоврядування та звернення до суду з вимогою про стягнення з підрядника штрафних санкцій та авансу (а.с. 19).
26.02.2026 позивач направив на адресу відповідача претензію за вих. №39/02-2026 від 26.02.2026 з вимогою у місячний строк з дня її одержання сплатити основний борг у розмірі 76 388,51грн, штраф у розмірі 152,77грн, пеню у розмірі 3 243,90грн, 3% річних у розмірі 313,93грн (а.с. 20-22).
У відповіді на претензію за вих. №872 від 13.03.2026 міська рада повідомила, що у зв`язку із недобросовісною поведінкою підрядника, не має можливості здійснити оплату за надані послуги технічного нагляду (а.с. 28). 
Поряд із цим, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2026 позовні вимоги Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-Будсервіс" (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 11.03.2026) про стягнення заборгованості в загальному розмірі 9241372,34грн, з якої: 8053435,45грн невикористаної суми авансу, 1187936,89грн пені за несвоєчасне повернення авансу задоволено в повному обсязі.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2026 у справі 904/6264/25, встановлено таке.
09.05.2025 між Підгородненською міською радою Дніпровського району Дніпропетровської області (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна-Будсервіс" (підрядник, відповідач) укладено договір №41.
Згідно з пунктом 1.1 договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується відповідно до проектної документації та умов цього договору виконати роботи з будівництва захисної споруди цивільного захисту (укриття) для учасників освітнього процесу Спаського ліцею Підгородненської міської ради Дніпропетровської області за адресою: вул. Козинця, 74Б, с. Спаське, Дніпропетровська область Дніпровський район на об`єкті.
Цей договір вважається укладеним і набирає чинності після підписання сторонами відповідно до пункту 1.3 цього договору і діє до 31.12.2025, а у частині виконання зобов`язань сторін - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення гарантійного строку на роботу (п. 18.1 договору).
На виконання договору замовник сплатив на користь підрядника аванс у загальній сумі 15086140,00грн, що підтверджується платіжними інструкціями №809 від 18.06.2025, №810 від 18.06.2025.
Підрядником на підтвердження використання авансу надані акти приймання виконаних будівельних робіт №1 за вересень 2025 року, №2 за вересень 2025 року, акт №3 вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт, акт №4 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2025 року, акт №5 вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт, акт №6 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2025 року. Загальна сума виконаних будівельних робіт та використаного авансу станом на 17.09.2025 становила 7032704,55грн, невикористана сума авансу на цю дату - 8053435,45грн.
Господарський суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача авансу в сумі 8053435,45грн є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.
За приписами частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У постановах Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 922/643/19, від 16.12.2020 у справі № 914/554/19, від 30.08.2022 у справі № 904/1427/21, від 13.12.2022 у справі № 910/10564/20 викладено такі загальні висновки щодо застосування частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України.
Обставинами справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є юридичні факти, що призвели до виникнення спірного правовідношення, настання відповідальності або інших наслідків, тобто такі факти, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення.
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.
Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.
Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі.
У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку.
Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії. Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Отже, преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.
З огляду на положення частини четвертої ст. 75 ГПК України рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2026 у справі №904/6264/25 носить преюдиційний характер для даної справи, відповідно факти встановлені у судовому рішенні у справі №904/6264/25 не підлягають доказуванню в даній справі.
Позивач просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 76 388,51грн, штраф у розмірі 152,77грн, пеню у розмірі 6 215,72грн, 3 % річних у розмірі 621,57грн, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.
Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, що діяв на час виникнення спірних відносин).
Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України (що діяв на час виникнення спірних відносин) визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
У статті 902 ЦК України встановлено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Тобто, під обов`язком "надати послугу особисто" слід розуміти виконання відповідного договору без жодних посередників, а саме, що будь-яка фізична чи юридична особа зобов`язана виконати договір особисто відповідно до його умов та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - звичаям ділового обороту або іншим умовам, що звичайно ставляться.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Пунктом 5.3 договору визначено, що поточні розрахунки з оплати наданих робіт виконуються згідно положень Кошторисних норм України "Настанова з визначення вартості будівництва" протягом двадцяти банківських днів після підписання підрядником актів виконаних робіт за формою КБ-2в і довідки за формою КБ-3 та з дати підписання Акту приймання – передачі наданих послуг зі здійснення технічного нагляду (робіт) за відповідний період (за формою у додатку 3 до договору) і рахунку на оплату (п. 5.3 договору).
Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Таким чином, згідно з положеннями статей 853, 882 ЦК України, якщо замовник не підписав акт та не висловив заперечення щодо виконаних робіт, то такі роботи вважаються прийнятими.
Отже, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт підрядником за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови замовника про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором.
Тобто підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.
При цьому сам по собі факт відсутності підписаних сторонами актів передачі-приймання виконаних робіт не є визначальним для висновку про невиконання позивачем робіт.
Враховуючи положення статей 853, 882 ЦК України, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 17.08.2021 у справі № 910/16308/20.
Втім, відповідач свої обов`язки з прийняття спірних робіт не виконав, акт залишив непідписаним без належних пояснень, не підтвердив невиконання позивачем робіт на заявлену до стягнення суму основної заборгованості жодними належними доказами.
Згідно пункту 6.4 договору замовник в триденний термін з моменту отримання від виконавця Акта та рахунку зобов`язаний розглянути його і, в разі відсутності зауважень (заперечень), підписати, завірити печаткою та повернути один примірник виконавцю. У разі ненадання робіт виконавцем або надання їх неналежним чином замовник у строк, визначений цим пунктом, має скласти і надіслати на адресу виконавця письмову мотивовану відмову у прийнятті робіт.
Як встановлено судом акт №1 від 12.12.2025 отримано міською радою 15.12.2025, вх. №2341, про що свідчить відмітка на листі від 12.12.2025 №33. Отже, триденний термін для підписання акту сплинув 18.12.2025. Поряд із цим, матеріали справи не містять письмової мотивованої відмови замовника у прийнятті робіт.
З огляду на положення спірного договору (п.5.3.) строк оплати вартості наданих послуг є таким, що настав – 15 січня 2026 року. 
Відповідач у встановлені строки свої зобов`язання по оплаті не виконав.
Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 76 388,51грн відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено. 
З урахуванням викладеного, вимога позивача про стягнення заборгованості в сумі 76 388,51грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені (ст. 549 Цивільного кодексу України).
Пунктом 9.2 договору встановлено, що у випадку безпідставної відмови будь – якої із сторін від підписання Акта приймання – передачі наданих робіт, сторона, яка у порушення порядку передачі і приймання робіт, визначеного цим договором, відмовилась або ухиляється від підписання Акту, сплачує іншій стороні штраф в розмірі 0,2% від суми, яка підлягає сплаті
Позивач нарахував та просить стягнути пеню у розмірі 6 215,72грн за загальний період з 08.01.2026 до 16.04.2026 та штраф 0,2% у розмірі 152,77грн (а.с. 4 на звороті). 
Суд під час вирішення спору з`ясовує обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку та здійснює оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснений неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми пені та інших нарахувань, у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.
Ця правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №922/2216/18 та від 05.03.2018 у справі №910/1389/18.
Перевіркою правильності нарахування пені судом встановлено, що позивачем при здійсненні розрахунку пені не вірно визначено період прострочки.
Відтак, на суму боргу 76 388,51грн підлягає нарахуванню та стягненню пеня за період з 16.01.2026 по 16.04.2026 (91дн.) у розмірі 5 742,74грн.
Перевіркою правильності нарахування штрафу, порушень умов договору судом не виявлено. Розрахунок штрафу є вірним.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Вимагати сплати суми боргу, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
Позивач нарахував та просить стягнути 3% річних у розмірі 621,57грн за загальний період з 09.01.2026 до 14.04.2026 (а.с. 4 на звороті). 
Перевіркою правильності нарахування 3% річних судом встановлено допущення позивачем аналогічної помилки, що і при нарахуванні пені.
Так, на суму боргу 76 388,51грн підлягають нарахуванню та стягненню 3% річних за період прострочки з 16.01.2026 до 14.04.2026 (89дн) у розмірі 558,79грн.
Відповідач доводів позивача не спростував, контррозрахунок заявлених до стягнення сум не надав.
Відповідно до частини першої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами першою, третьою статті 74, частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає основна заборгованість у розмірі 76 388,51грн, пеня у розмірі 5 742,74грн, штраф у розмірі 152,77грн та 3% річних 558,79грн, а всього 82 842,81грн.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Отже, вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.
Інші доводи відповідача спростовуються встановленими вище судом обставинами та наявними в матеріалах справи доказами.
При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40грн, що підтверджується платіжною інструкцією №260 від 16.04.2026. Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою (а.с. 30, 37).
Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено судом частково, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 2 645,29грн (82 842,81грн * 2 662,40грн / 83 378,57грн).
Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будконсалт Інжинірінг" до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про стягнення 83 378,57грн – задовольнити частково.

Стягнути з Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (ідентифікаційний код 05520750; вул. Центральна, буд. 46, м. Підгородне, Дніпропетровська обл., 52001) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будконсалт Інжинірінг" (ідентифікаційний код 45237689; вул. Юрія Савченка, буд. 9, офіс 505, м. Дніпро, 49044) основний борг у розмірі 76 388,51грн (сімдесят шість тисяч триста вісімдесят вісім гривень 51коп.), пеню у розмірі 5 742,74грн (п`ять тисяч сімсот сорок дві гривні 74коп.), штраф у розмірі 152,77грн (сто п`ятдесят дві гривні 77коп.), 3% річних 558,79грн (п`ятсот п`ятдесят вісім гривень 79коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 645,29грн (дві тисячі шістсот сорок п`ять гривень 29коп.).
У решті позовних вимог - відмовити.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано – 19.06.2026

Суддя Н.М. Євстигнеєва