Справа № 342/837/24 
Провадження № 22-ц/4808/651/26 
Головуючий у 1 інстанції Андріюк І. Г. 
Суддя-доповідач Луганська 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Луганської В.М.
суддів: Девляшевського В.А.,Мальцевої Є.Є.,
за участю секретаря – Гудяк Х.М.
учасники справи
заявник – ОСОБА_1 
заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Городенківської міської ради,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 ,
на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2026 року, ухвалене в складі судді Андріюк І.Г., присяжних: Бурдеги В.П., Стасюка Л.М., 
за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи орган опіки та піклування Городенківської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,
в с т а н о в и в:
У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опікуна та його призначення опікуном над недієздатною.
В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_2 є матір`ю заявника та потребує постійного стороннього нагляду та догляду, оскільки має обмеження до самообслуговування, здатності до орієнтації, здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку.
В силу обставин, що склалися у сім`ї, інших родичів, які виявили бажання опікуватися ОСОБА_2 немає, а тому догляд за матір`ю здійснює заявник. 
Наприкінці 2023 року фізичний та емоційний стан ОСОБА_2 став погіршуватись, що стало підставою для звернення до лікаря-психіатра та встановлення діагнозу: F 06.8 (Інші уточнені психічні розлади внаслідок ушкодження та дисфункції головного мозку або соматичної хвороби (деменція), рекомендований догляд, що підтверджується записами у амбулаторній карті ОСОБА_2 .
Фактично догляд за ОСОБА_2 здійснює заявник, ОСОБА_1 , інших родичів, які б виявили бажання бути опікунами немає. Станом на сьогоднішній день, заявник має добрий стан здоров`я, має можливість і бажання доглядати за матір`ю, бути її опікуном, оскільки відносини між ними є доброзичливими та довірливими. 
Просив суд визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опіку та призначити його опікуном ОСОБА_2 .

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2026 року заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна задоволено частково.
Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатною.
У задоволенні вимог ОСОБА_1 про призначення його опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено
До встановлення опіки та призначення опікуна недієздатній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснення опіки покладено на виконавчий комітет Городенківської міської ради Івано-Франківської області як орган опіки та піклування.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2026 року скасувати в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном недієздатної ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник посилається на те, що подання Органу опіки та піклування Городенківської міської ради, затверджене рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради №1290 від 29.10.2025 року, прийнято з дотриманням вимог закону. 
Орган опіки та піклування вважав за доцільне призначити його опікуном над ОСОБА_2 , оскільки чоловік ОСОБА_2 – ОСОБА_4 є пенсіонером та за станом здоров`я не може здійснювати догляд за ОСОБА_2 , а дочка ОСОБА_5 проживає більше 12 років в Іспанії. 
ОСОБА_1 безперервно здійснює догляд за своєю мамою із ознаками психічного захворювання – ОСОБА_2 , яка потребує постійного контролю. 
При визначенні кандидата в опікуни, визначальною є добровільна згода виконувати обов`язки опікуна. Єдиним, хто надав таку згоду, є ОСОБА_1 . Заяв від інших родичів не надходило. Також ОСОБА_4 подав заяву про неможливість догляду за ОСОБА_2 за станом здоров`я, не заперечив щодо здійснення догляду ОСОБА_1 за матір`ю, що судом не враховано.
Скаржник посилається на те, що ні положення Цивільного кодексу України, ні Правила опіки та піклування не встановлюють обов`язку органу опіки та піклування під час призначення опікуна для особи, яка визнана недієздатною, перевіряти наявність інших осіб, які можуть здійснювати опіку. Також чинне законодавство, яке визначає порядок призначення опікуна недієздатній особі, не містить будь-яких обмежень чи застережень щодо ґендеру (статі) опікуна.
Наразі фактичні функції опікуна ОСОБА_2 здійснює заявник, ОСОБА_1 , який є її рідним сином. Вважає, що суд оскаржуваним рішенням не забезпечив реальний захист прав недієздатної ОСОБА_2 та поставив її у безпорадне становище. 
Крім того, вважає необґрунтованими посилання суду на те, що право заявника бути опікуном може бути обмежене у зв`язку із його обов`язком щодо захисту Вітчизни, оскільки заявник у встановленому законом порядку на військову службу не призваний, докази такого в матеріалах справи відсутні. 
Норми Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не містять положень щодо заборони призначати опікунами осіб чоловічої статі призовного віку. Законодавством України не запроваджено особливого порядку для встановлення опіки під час воєнного стану та не встановлено імперативної заборони щодо призначення особи призовного віку опікуном над недієздатною фізичною особою. 
Скаржник посилається на те, що заявник є сином ОСОБА_2 , має з недієздатною емоційний контакт, сімейні стосунки, вона вважає його думку авторитетною, до звернення до суду з заявою опікувався і опікується матір`ю, вирішує питання транспортування її до медичних закладів, допомоги щодо побутових питань. Інших членів сім`ї, які зобов`язані опікуватися недієздатною немає, оскільки сестра перебуває за межами України більше ніж 12 років, а вітчим є особою похилого віку та за станом здоров`я сам потребує стороннього догляду.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 березня 2026 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено учасникам справи право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 – ОСОБА_6 погоджується із доводами апеляційної скарги, просить її задовольнити.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не зявилися, про дату, час тамісцесудовогозасідання повідомлені належним чином. Від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі її та ОСОБА_1 .
В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу.
В судове засідання представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Городенківської міської ради не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без учасників справи, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Із змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення оскаржується в частині відмови у призначення опікуном ОСОБА_2 – ОСОБА_1 . 
Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2026 року в частині визнання ОСОБА_2 недієздатною особою не оскаржується, а тому апеляційний суд відповідно до частини 1ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в оскаржуваній частині, а саме у відмові заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що подання органу опіки та піклування не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості, оскільки не містить інформації щодо спільного побуту  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 , проведення дозвілля, прихильності ОСОБА_2 до заявника. У поданні не вказано жодних даних про стан здоров`я заявника, можливості інших родичів здійснювати опіку над ОСОБА_2 , у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про призначення його опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №14, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
За даними копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 09.10.2019 року повторно Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №88, розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
ОСОБА_8 14.01.1998 року уклала шлюб із ОСОБА_4 , про що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 14.01.1998 року, актовий запис №1. 
До матеріалів справи долучено копії виписок з амбулаторної картки ОСОБА_2 , в якій відображено прийом у лікаря невролога 15.10.2014 року, прийом у лікаря травматолога 14.04.2016 року.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта Чернівецької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №1226 від 14.03.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявляє ознаки психічного захворювання у формі виражених розладів особистості внаслідок органічного ураження головного мозку, виражений психоорганічний синдром; захворювання носить стійкий, хронічний характер; за своїм психічним станом ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; в силу захворювання ОСОБА_2 не може бути присутньою в залі судового засідання під час розгляду справи.
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов на предмет проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у АДРЕСА_1 (власник будинку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від 22 вересня 2025 року, в результаті проведеного обстеження житлово-побутових умов домогосподарства встановлено, що в житловому будинку фактично проживає: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 – власник будинку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - чоловік, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - син. За місцем проживання зареєстрована дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте фактично у даному господарстві зі слів заявника ОСОБА_2 та зі свідчень свідків-сусідів не проживає більше 12 років, а проживає а межами Украни – в Іспанії.
Згідно копії висновку №629 від 06.10.2025 КП «Городенківський некомерційний центр первинної медичної допомоги» ОСОБА_4 знаходиться на «Д» обліку, потребує постійного лікування. 
Згідно поданої заяви на ім`я голови опікунської ради Городенківської міської ради Гуйван В.П. не заперечує проти здійснення ОСОБА_1 догляду за своєю матір`ю ОСОБА_2 , оскільки він за станом здоров`я не може здійснювати такий догляд.
Рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради від 29 жовтня 2025 року № 1290 надано суду подання щодо доцільності призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 опікуном над ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у випадку визнання її недієздатною.
Згідно подання чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 являється пенсіонером, згідно висновку №629 лікарськоконсультативної комісії по стану здоров`я не може здійснювати догляду за ОСОБА_2 . Дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно акту обстеження житлово-побутових умов, проживає разом із своєю сім`єю більше 12 років в Іспанії. ОСОБА_1 безперервно здійснює догляд за своєю мамою із ознаками психічного захворювання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 

За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 55 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
В постанові Верховного Суду від 07 квітня 2022 року № 712/10043/20 викладена правова позиція, згідно якої «при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.»
Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі - Правила).
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.
Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).
Згідно п. 3.1 Правил опіки та піклування, для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.
Перелік документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, визначений у пункті 3.3 Правил опіки та піклування, серед яких, зокрема: акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки.
Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22).
Аналізуючи подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення опікуном ОСОБА_1 , колегія суддів зауважує, що воно є недостатньо обґрунтованим, оскільки не містить належної мотивації, чому саме ОСОБА_1 необхідно призначити опікуном, не зважаючи на наявність чоловіка недієздатної та дочки.
З подання органу опіки та піклування вбачається, що ОСОБА_1 є єдиною особою, хто дав згоду виконувати обов`язки опікуна, стали підставою для висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення його опікуном ОСОБА_2 .
Фактично вказане подання ґрунтується на виявленій ініціативі ОСОБА_1 про призначення його опікуном.
В поданні органу опіки та піклування не обґрунтовано неможливість здійснення іншими родичами догляду за ОСОБА_2 , зокрема чоловіка чи дочки.
В поданні відсутні відомості про те, чи з`ясовувалася думка дочки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 щодо її згоди виконувати обов`язки опікуна, а також відсутня заява про те, що вона не виявила бажання бути опікуном недієздатної матері. Крім того посилання на те, що ОСОБА_5 проживає за межами України не підтверджено належними доказами, а ґрунтується лише на відомостях акту обстеження матеріально-побутових умов на предмет проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у АДРЕСА_1 , в якому зі слів ОСОБА_2 , яку визнано недієздатною, вказано, що остання проживає за межами України.
Твердження щодо неможливості ОСОБА_4 здійснювати догляд за дружиною ОСОБА_2 з підстав того, що він є пенсіонером та відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії №629 за станом здоров`я не може здійснювати такого догляду, є необґрунтованим та не підтверджене належними і допустимими доказами.
Так, згідно копії висновку №629 від 06.10.2025 КП «Городенківський некомерційний центр первинної медичної допомоги» ОСОБА_4 знаходиться на «Д» обліку, потребує лікування, проте сам факт лікування не дає безумовних підстав вважати, що ОСОБА_4 не має можливості за станом здоров`я бути належним опікуном дружини.
Крім того, перелік документів, які були надані органу опіки та піклування, а саме : заява, відомості про зареєстрованих осіб, витяги з реєстру територіальної громади, копія висновку судово-психіатричного експерта №1226, висновок про стан здоров`я заявника, копії паспортів, копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків заявника та членів його сім`ї, копії документів, які підтверджують родинний зв`язок членів сім`ї особи, копія ухвали суду, не відповідає вимогам пункту 3.3 Правил опіки та піклування, в якому зазначено перелік документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна.
До органу опіки та піклування заявником не було надано акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, опис її майна; довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки.
У постанові Верховного Суду від 19 листопада 2025 року у справі № 587/3140/23 зазначено, що рішення органу опіки та піклування є дорадчим документом і не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано та/або не рекомендовано призначити опікуном, адже такому документу може бути надана оцінка в сукупності з іншими доказами у справі судом при вирішенні по суті питання про призначення позивача опікуном/співопікуном .
Проте заявником не надано до суду будь яких інших доказів, які у своїй сукупності давали підстави дійти висновку, про доцільність призначення його опікуном ОСОБА_2 .
У постанові від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 (провадження № 61-16711 св24) Верховний Суд зазначив, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність цього, уникаючи можливих зловживань, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном.
Оскільки ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, в умовах воєнного стану необхідно належним чином з`ясувати питання доцільності призначення саме його опікуном матері при наявності чоловіка та дочки недієздатної. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що фактичні функції опікуна ОСОБА_2 здійснює заявник, ОСОБА_1 не підтверджено належними доказами, заявником не надано акту обстеження умов життя особи, що потребує опіки, акт перевірки умов життя майбутнього опікуна. До позовної заяви долучено лише акт обстеження матеріально-побутових умов на предмет проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у АДРЕСА_1 (доньки ОСОБА_2 ). 
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що орган опіки та піклування виклав у своєму висновку дані про особу заявника, інформацію про особисті стосунки з підопічним, можливості виконувати обов`язки опікуна, які є визначальними при вирішенні питання призначення особи опікуном, оскільки в поданні органу опіки та піклування така інформація відсутня.
Не заслуговують на увагу твердження скаржника про те, що суд оскаржуваним рішенням не забезпечив реальний захист прав недієздатної ОСОБА_2 та поставив її у безпорадне становище, оскільки згідно ст.65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування в оскаржуваній частині по доводам апеляційних скарг не має.
Керуючись ст. ст.367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2026 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 30 квітня 2026 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.А. Девляшевський 

Є.Є. Мальцева