Справа № 401/1305/26          
Провадження № 2-а/401/31/26        

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 травня 2026 р. м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя Макарова Ю.І.,
секретар судового засідання Горбатюк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2026 року через електронний кабінет в електронній системі "Електронний суд" позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, в якому просить суд скасувати постанову серії ЕНА № 7089624 від 26 квітня 2026 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором сектору поліцейської діяльності № 1 (смт Онуфріївка) відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Онипсенком Анатолієм Анатолійовичем та закрити провадження по справі.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою інспектора сектору поліцейської діяльності № 1 (смт Онуфріївка) відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Онипсенком А.А. серії ЕНА № 7089624 від 26 квітня 2026 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає, що вищевказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки транспортним засобом керував без порушень ПДР України, а під час руху були ввімкнені денні ходові вогні та ближнє світло фар. Після зупинки транспортного засобу позивач просив відповідача надати для ознайомлення наявні докази вчинення адміністративного правопорушення, однак, як зазначає позивач, відповідач відмовив у наданні таких доказів, посилаючись на те, що відеозапис з нагрудної бодікамери автоматично направляється на сервер у м. Кропивницький та він не має доступу до нього. Також позивач зазначає, що під час розгляду справи заявляв клопотання про ознайомлення з доказами та надання можливості надати письмові пояснення, однак відеозапис йому надано не було, а можливість викласти свої пояснення надана лише після винесення постанови. Крім того, позивач вказує на відсутність належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки до постанови не долучено відеозапис, а в пункті 7 оскаржуваної постанови лише зазначено, що відеофіксація велася на нагрудну бодікамеру № 967673. На думку позивача, постанова не містить відомостей щодо технічного засобу, яким здійснювалася відеофіксація, зокрема його моделі, виробника та носія інформації, а тому відеозапис не може вважатися належним доказом у справі.
З огляду на викладене, просить суд скасувати вищевказану постанову, закрити провадження про справі, а також стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Кіровоградській області. (а.с. 2-4)
Ухвалою суду від 28 квітня 2026 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків позовної заяви. (а.с. 11-12)
30 квітня 2026 року позивач надав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви. (а.с. 14)
Ухвалою суду від 30 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, разом із доказами, що підтверджують заперечення проти позову. (а.с. 17-18)
06 травня 2026 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що 26 квітня 2026 року інспектором сектору поліцейської діяльності № 1 (смт Онуфріївка) відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Онипсенком А.А. винесено постанову серії ЕНА №7089624, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за те, що 26 квітня 2026 року о 10 год. 45 хв. він, керуючи транспортним засобом HYUNDAI ELANTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі М-22 сполученням Полтава-Олександрія, 138 км, поза межами населеного пункту рухався без увімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України. Вказує, що під час розгляду справи поліцейським оцінено всі наявні докази та обставини справи, а постанова винесена уповноваженою особою з дотриманням вимог чинного законодавства. Вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки згідно з п. 9.8 ПДР України поза межами населених пунктів на механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а у разі їх відсутності - ближнє світло фар. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. (а.с. 21-23)
06 травня 2026 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що постанова серії ЕНА № 7089624 від 26 квітня 2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки ані в оскаржуваній постанові, ані у відзиві відповідача не наведено належних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. Вказує, що керував транспортним засобом без порушень ПДР України, а денні ходові вогні та ближнє світло фар були ввімкнені. З огляду на викладене, позивач просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі. (а.с. 31-33)
07 травня 2026 року представником відповідача подано до суду заперечення на відповідь на відзив, згідно з якими відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає їх безпідставними і необґрунтованими. Зазначає, що 26 квітня 2026 року о 10 год. 45 хв. позивач, керуючи транспортним засобом HYUNDAI ELANTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі М-22 сполученням Полтава-Олександрія, 138 км, поза межами населеного пункту рухався без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказує, що зазначені обставини підтверджуються відеозаписами з нагрудної бодікамери № 967673, а саме файлами "export-u4ku8.mp4" та "export-lfw8p". Зокрема, зазначає, що з 00:40 по 01:02 хвилини відеозапису файлу "export-u4ku8.mp4" поліцейським повідомлено позивачу причину зупинки транспортного засобу відповідно до ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", а з 01:01 по 01:09 хвилини зафіксовано, як після повідомлення причини зупинки позивач увімкнув ближнє світло фар та почав стверджувати, що воно ввімкнене постійно. Крім того, представник відповідача вказує, що з 04:17 по 04:56 хвилини зазначеного відеозапису позивачу роз`яснено його права, а з 06:17 по 06:28 хвилини йому запропоновано перенести розгляд справи для надання можливості ознайомитися з доказами за місцем розташування структурного підрозділу поліції. Водночас, позивач фактично відмовився від перенесення розгляду справи та ознайомлення з доказами, у зв`язку з чим розгляд справи продовжено на місці вчинення адміністративного правопорушення та надано можливість надати пояснення. Також зазначає, що позивач скористався правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, що зафіксовано на 02:05 хвилині відеозапису файлу "export-lfw8p". З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. (а.с. 36-37)
11 травня 2026 року представником відповідача подано до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. (а.с. 41-42)
Розгляд справи, призначений на 11 травня 2026 року, відкладено до 28 травня 2026 року за клопотанням представника відповідача. (а.с. 51)
12 травня 2026 року позивачем подано до суду додаткові пояснення, в яких зазначає, що з 00:20 по 00:25 хвилини відеозапису файлу "export-u4ku8.mp4" вбачається, що о 10:45:30 транспортний засіб припаркований після зупинки поліцейським, а в постанові зазначено, що він керував транспортним засобом о 10:45:35 без ввімкненого ближнього світла фар, що не відповідає дійсності. Крім того, з 00:20 по 00:25 хвилини вищевказаного відеозапису поліцейський підтверджує, що під час руху у транспортного засобу були ввімкнені денні ходові вогні. У зв`язку з цим позивач вважає, що в його діях відсутні склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові не вказано належних відомостей про технічний засіб фіксації, зокрема виробника, модель та інші ідентифікаційні дані відеореєстратора, а також не долучено сам відеозапис як доказ. Враховуючи викладене, позивач просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі. (а.с. 54-56)
Позивач у судове засідання не з`явився, у додаткових поясненнях по справі просить суд розгляд справи проводити без його участі. (а.с. 56)
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про місце та час судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. (а.с. 53)
Враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
Постановою інспектора сектору поліцейської діяльності № 1 (смт Онуфріївка) відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Онипсенком Анатолієм Анатолійовичем серії ЕНА № 7089624 від 26 квітня 2026 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за те, що він 26 квітня 2026 року о 10 год. 45 хв. на автодорозі М-22 сполученням Полтава-Олександрія, 138 км, поза межами населеного пункту, керуючи транспортним засобом HYUNDAI ELANTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України. (а.с. 15)
З відеозапису із нагрудної камери поліцейського, долученого представником відповідача до матеріалів електронної справи в Автоматизованій системі документообігу суду "Д-3" (файл "export-u4ku8.mp4", відеозапис № ID: 36236a793ca3f3129984e97d798e53b4), судом встановлено, що 26 квітня 2026 року о 10 год. 45 хв. транспортний засіб HYUNDAI ELANTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача рухався автодорогою М-22 сполученням Полтава-Олександрія, 138 км, поза межами населеного пункту з увімкненими габаритними вогнями, а не з увімкненим ближнім світлом фар або денними ходовими вогнями (таймкод відеозапису 0:00:15). О 10 год. 46 хв., після роз`яснення поліцейським причини зупинки та суті вчиненого адміністративного правопорушення, позивач увімкнув ближнє світло фар (таймкод відеозапису 0:01:02).
Крім того, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, долученим представником відповідача до матеріалів електронної справи (АСДС "Д-3", файл "export-lfw8p.mp4", відеозапис № ID: e65d21100d5a8191c87f5ca01b30c156), а також відеозаписами, долученими позивачем до позовної заяви (АСДС "Д-3", файл "розгляд справи ч.1.mp4" та файл "розгляд справи ч.2.mp4"), зафіксовано процедуру розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення щодо позивача, роз`яснення йому прав та обов`язків і складення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР України. Поліцейським під час розгляду справи дотримано вимоги КУпАП та роз`яснено право на оскарження постанови.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Згідно із ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: у тому числі передбачені частиною першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122 КУпАП.
Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).
Згідно із п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Тобто, перелік попереджувальних сигналів у розумінні Правил дорожнього руху є вичерпним.
При цьому, у розумінні положень абз. 1 п. 9.8 ПДР України увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальними сигналами тільки під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах, сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.
Згідно із п. 9.1 ПДР України попереджувальними сигналами є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; б) звукові сигнали; в) перемикання світла фар; г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда; д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.
Інших випадків віднесення ближнього світла фар у світлу пору доби до попереджувальних сигналів не передбачено.
Абзацом 2 пункту 9.8 розділу 9 ПДР України визначено, що на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.
Вказаний пункт ПДР України, за описаних в ньому умов та обставин, прирівнює ближнє світло фар до денних ходових вогнів.
Відповідно до Міжнародної Конвенції "Про дорожній рух" зі змінами від 2004 року, а також правил ЄЕК ООН № 48 денній ходовий ліхтар - призначений для поліпшення видимості спереду транспортного засобу, який рухається вдень. Основне призначення денних ходових вогнів спрямоване на привернення уваги всіх учасників дорожнього руху до транспортного засобу, який рухається, зниження кількості ДТП, що відбуваються з причини неуважності - наїзд на пішоходів і велосипедистів, а також зіткнень з транспортними засобами, які перетинають головну дорогу по другорядній. Не слід плутати денні ходові вогні з габаритними вогнями, які мають набагато меншу яскравість і призначені для позначення габаритів автомобіля в темний час доби та в умовах недостатньої видимості.
При цьому, згідно із п. 1.10 ПДР України денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.
З наведеного слідує, що ближнє світло фар відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів, це правило фактично визначає порядок їх використання протягом певного періоду на рівні із вимогами розділу 19 ПДР України, незважаючи на те, що згідно п. 9.1 ПДР України, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також і попереджувальним сигналом. Прирівнюючи ближнє світло фар до денних ходових вогнів, законодавець відносить перші саме до зовнішніх світлових приладів (як і денні ходові вогні), а не до попереджувальних сигналів (п. 9.1 ПДР України).
Недотримання цього правила слід тлумачити як порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, що передбачено диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Крім цього, габаритні вогні не прирівнюються до денних ходових вогнів.
Суд не може взяти до уваги доводи позивача про те, що він рухався з увімкненим ближнім світлом фар, оскільки вони спростовуються відеозаписами, наданими представником відповідача.
Так, відеозаписом із нагрудної камери поліцейського підтверджується факт керування позивачем вказаним транспортним засобом з увімкненими габаритними вогнями та без увімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів. Ближнє світло фар увімкнено позивачем лише після зупинки транспортного засобу працівником поліції та роз`яснення причини зупинки. Зазначені обставини підтверджують правомірність оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Доводи позивача про те, що нормою ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами лише при початку руху чи зміні напрямку руху транспортного засобу, є необґрунтованими, а тому судом до уваги не приймаються, оскільки за системним аналізом ч. 2 ст. 122 КУпАП у поєднанні з п. 9.8 ПДР України, адміністративна відповідальність за вищевказаною нормою КУпАП настає при керуванні транспортним засобом без увімкнених денних ходових вогнів, або без увімкненого ближнього світла фар поза межами населених пунктів.
Крім того, поліцейським роз`яснено позивачу його права, а сама процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідала вимогам КУпАП.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 25 червня 2020 року у справі № 520/2261/19, хоча приписами ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доказування правомірності свого рішення й покладено на відповідача - суб`єкта владних повноважень, проте це не виключає визначеного в ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підсумовуючи викладене, суд констатує, що будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, які б спростовували правильність встановлених відповідачем в оскаржуваній постанові обставин, позивачем не надано. Натомість, досліджені в судовому засіданні відеозаписи повністю спростовують твердження позивача про його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Згідно із ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 293 КУпАП та ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, підстав для її скасування немає, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.
Оскільки в задоволенні позовних вимог по суті спору суд повністю відмовляє, то у відповідності до ст. 139 КАС України понесені  ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.
Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 7, ч. 2 ст. 122, 222, 245, 251, 256-258, 268, 277, 280 КУпАП, України, ст. 77, 94, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду упродовж десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторони:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 04 березня 2010 року Світловодським МВ УМВС України в Кіровоградській області, РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
відповідач - Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області, ЄДРПОУ 40108709, місцезнаходження за адресою: вул. Віктора Чміленка, буд. 41, м. Кропивницький, Кіровоградська область.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області        Ю.І. Макарова