ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА 
Іменем України

19 червня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 389/1289/25
провадження № 22-з/4809/96/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя – доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Федоров Захар Федорович, про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 22 січня 2026 року у складі головуючого судді Варакіної Н. Б.

УСТАНОВИВ:
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 25 травня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Федоров Захар Федорович, задоволено частково.
Рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 22 січня 2026 року в частині відмови у стягненні із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди та в частині розподілу судових витрат, скасовано.
Ухвалено в цій частині нове рішення, яким задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 3 200 грн.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 201, 98 грн.
В частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 22 січня 2026 року залишено без змін.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 242, 41 грн.
01 червня 2026 через систему Електронний Суд до Кропивницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Федоров З. Ф., про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 24 300 грн.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 01 червня 2026 року заявуОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Федоров Захар Федорович, про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 22 січня 2026 року, призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.
Заперечень на вказану заяву від відповідачки до апеляційного суду не надійшло.
Перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вимог заяви з наступних підстав.
Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті (частина третя статті 259 ЦПК України).
Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку з реалізацією права на судовий захист у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору й стримування від подання безпідставних позовів (скарг).
Згідно з положеннями частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача; 
2) у разі відмови в позові - на позивача; 
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
Згідно частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження) (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).
Апеляційним судом з`ясовано, що професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи № 389/1289/25 позивачу ОСОБА_1 надавав адвокат Федоров Захар Федорович, який діяв на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВА №1139982 (а.с.128). 
В апеляційній скарзі представник позивача заявив, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які позивач очікує понести складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу в розмірі 24 300 грн. У порядку, визначеному абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України сторона позивача зробила заяву, що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу будуть подані до суду протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду.
01 червня 2026 року представник позивача адвокат Федоров З. Ф. подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив стягнути із відповідачки на користь позивача 24 300 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесену позивачем в суді апеляційної інстанції. До вказаної заяви долучено копію угоди про захист (представництво) та надання правової допомоги, копію додаткової угоди №1 до угоди про захист (представництво) та надання правової допомоги, копію платіжної інструкції, копію акту наданих послуг на підставі додаткової угоди №1 від 01 квітня 2025 року до угоди про захист (представництво) та надання правової допомоги від 01 квітня 2025 року.
Оцінюючи обґрунтованість заявленого позивачем розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу за результатами перегляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів ураховує наступне.
01 квітня 2025 року між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Федоровим Захаром Федоровичем (Виконавець) було укладено угоду про захист (представництво) та надання правової допомоги.
Відповідно до п. 1 Угоди в порядку та на умовах визначених цією Угодою, Клієнт доручає, а Виконавець зобов`язується здійснювати представництво інтересів Клієнта у цивільній справі про відшкодування шкоди, завданої у ДТП 07 грудня 2024 року у судах першої та апеляційної інстанцій. 
Згідно з п. 4 Угоди оплата за цією Угодою здійснюється на умовах повної передплати. Оплата не є остаточною та може бути змінена за згодою сторін в зв`язку зі зміною обсягу послуг та кількості часу. 
Відповідно до п. 5 Угоди вартість правової допомоги, інші витрати та порядок їх оплати, в тому числі за вивчення справи, за тривалість, за результат, погодинна оплата роботи адвоката, витрати по відрядженню, витрати по оплаті роботи спеціаліста, тощо, та підстави для розірвання цієї угоди, регулюються окремою додатковою угодою (а.с.185).
Додатковою угодою № 1 від 01 квітня 2025 року сторони визначили вартість правової допомоги, яка становить 24 300,00 грн (а.с.186).
01 квітня 2025 року позивач оплатив вартість правової допомоги у сумі 24 300,00 грн., призначення платежу «Сплата згідно договору від 01 квітня 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_1 », що підтверджується платіжною інструкцією від 01 квітня 2025 року (а.с.187).
01 червня 2026 року позивач та адвокат Федоров З.Ф. підписали акт наданих послуг на підставі додаткової угоди № 1 від 01 квітня 2025 року до угоди про захист (представництво) та надання правової допомоги від 01 квітня 2025 року (а.с.188).
У матеріалах справи наявний ордер та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, на підставі яких адвокат Федоров Захар Федорович здійснював представництво інтересів позивача в Кропивницькому апеляційному суді. Для належного представництва прав та інтересів позивача в суді апеляційної інстанції, адвокат Федоров З.Ф.: підготував та направив до суду апеляційну скаргу на рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 22.01.2026 у справі № 389/1289/25; підготував та направив адвокатський запит до ТДВ СК «Альфа-Гарант»; брав участь у судовому засіданні 22.04.2026; брав участь у судовому засіданні 25.05.2026; підготував, направив сторонам і до суду заяву про ухвалення додаткової постанови у справі № 389/1289/25. 
Пунктом 1 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року заява № 19336/04, § 268)).
Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (справа № 12-171гс19) зазначено, що відшкодування позивачу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, підлягає пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 283/2791/19 (провадження № 61-17477св20), від 21 квітня 2021 року у справі № 705/2550/16-ц (провадження № 61-17349св20).
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Наведене правове обґрунтування надає можливість суду ефективно захистити порушені права заявника, забезпечити реалізацію принципу цивільного судочинства, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, але у порядку, передбаченому законом.
Апеляційний суд наголошує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи, що апеляційну скаргу позивача у справі задоволено на 14,59%, керуючись вимогами ч. 2 ст. 141 ЦПК України,колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, пропорційно розміру задоволених вимог, у сумі 3 545, 37 грн. 
Керуючись ст. ст. 141, 270, 381, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Федоров Захар Федорович, про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 22 січня 2026 року, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 545, 37 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Повна постанова складена 19.06.2026.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник