Сквирський районний суд Київської області

Справа № 376/3282/25 
Провадження № 2/376/1794/2025

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року Сквирський районний суд Київської області в складі:
Головуючого судді: Коваленка О.М.
при секретарі: Таранчук В.О.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

Встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.
В обґрунтування своєї позовної заяви вказала, щоІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 .
Після її смерті, відповідно до ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина на майно, яке складається з: 
- земельної ділянки загальною площею 3,0930 га, кадастровий номер 3224088200:04:007:0032, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області.
ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та порядок. Відповідач ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки.
Позивач оформити спадщину на спадкове майно у нотаріуса не може, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. 
На підставі вищевикладеного позивач звертається з даним позовом та просить суд: 
визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, загальною площею 3,0930 га, кадастровий номер 3224088200:04:007:0032, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності та без застосування фіксації судового засідання, позов підтримує в повному обсязі (а.с.16).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить не застосовувати фіксацію судового засідання технічними засобами (а.с.17).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з вимогами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач – визнати позов на будь – якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200,206,211,247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 .
Після її смерті, відповідно до ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина на майно, яке складається з: 
- земельної ділянки загальною площею 3,0930 га, кадастровий номер 3224088200:04:007:0032, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 328758307 від 11.04.2023 року.
ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, що підтверджується копією заповіту від 08.11.2011 року, посвідченого секретарем виконкому Шамраївської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 517.
Спадкоємиця прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 у встановлений законом строк та порядок.
Відповідач відмовився від прийняття спадщини на користь позивача.
Позивачка оформити спадщину на спадкове майно у нотаріуса не може, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно з вимогами ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не 
припинилися внаслідок його смерті.
На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, проте оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивачі не мають можливості та який підлягає задоволенню. 
Виходячи з викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 2,4,12,13, 76,81, 200,206, 211,247, 258,259,263 – 265,351,352,354 ЦПК України, ст. ст. 1216,1217,1218, 1261,1268,1269,1270 ЦК України суд, 

Вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку загальною площею 3,0930 га, кадастровий номер 3224088200:04:007:0032, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: