УХВАЛА

29 квітня 2026 року 

м. Київ

справа №215/4306/25

адміністративне провадження №К/990/15162/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача -Радишевської О.Р.,
суддів - Желєзного І.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження «заперечення» ОСОБА_1 у справі № 215/4306/25 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про встановлення відсутності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом, в якому просила: 
- встановити відсутність компетенції (повноважень) Дніпропетровського окружного адміністративного суду при отриманні заяви від 04 квітня 2025 року вх. 27188 створювати штучні перешкоди для вирішення питання несумісності при непідкоренні суддею Кучутурною Н.В. Дніпропетровського окружного адміністративного суду вимогам статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та визнати такі дії перешкоди протиправною бездіяльністю, а таку процедуру протиправною діяльністю та зобов`язати прийняти ненормативний правовий акт і звернутися до колегіального органу суддівського самоврядування.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2025 року адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про встановлення відсутності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за правилами предметної юрисдикції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року адміністративну справу №215/4306/25 передано голові Дніпропетровського окружного адміністративного суду для визначення в подальшому підсудності справи.
Розпорядженням голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду №71 від 30 червня 2025 року матеріали адміністративної справи № 215/4306/25 передано до Третього апеляційного адміністративного суду для визначення підсудності.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2025 року справу № 215/4306/25 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - передано за підсудністю до Запорізького окружного адміністративного суду.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року, відмовлено у відкритті провадження у справі №215/4306/25, на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України. 
03 квітня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року у справі №215/4306/25.
Разом із касаційною скаргою скаржниця подала заяву (від 29 березня 2026 року) про відвід суддів судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
У цій заяві ОСОБА_1 просила: «відводу суддів Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від розгляду справи № 215/4306/25, які не наділені повноваженнями розглядати спори, які не віднесені до спеціалізації цієї палати і мають неналежну професійну спрямованість, об`єктивність і гарантії статті 46 Конституції України не вважають соціальними, інваліда 1 групи не звільняють від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5, пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», не з`ясовують строк по поштовим повідомленням, по єдиному реєстру поштових відправлень і вже встали на сторону судді апеляційної інстанції створюючи протиправну практику ілюзійного встановлення підсудності справи».
Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2026 року заяву про відвід повернуто без розгляду, відповідно до частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Ухвалою Верховного Суду від 20 квітня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року у справі № 215/4306/25 залишено без руху. Установлено скаржнику десятиденний строк із дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом направлення до Суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням інших підстав для його поновлення та/або доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення до суду з касаційною скаргою.
24 квітня 2026 року від ОСОБА_1 надійшло «заперечення» на ухвалу Верховного Суду від 08 квітня 2026 року, у якій заявниця просить «повторно розглянути повернуту заяву від 08 квітня 2026 року, взяти заперечення до уваги при розгляді касаційної скарги і скасувати ухвалу Касаційного адміністративного суду від 08 квітня 2026 року.»
У «запереченні» заявниця зазначає, що ухвала Верховного Суду від 08 квітня 2026 року за наслідками розгляду її заяви про відвід суддів судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо процедури складання, є незаконною і процесуальним трюком, а тому підлягає скасуванню.
Отже, фактично скаржниця не погоджується з ухвалою за наслідком розгляду її заяви про відвід.
Підстави для відводу визначені у статті 36 КАС України, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 39 КАС України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Суд ухвалою залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.
Відповідно до частини другої статті 355 КАС України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи , а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал у порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Частиною п`ятою цієї ж статті передбачено, що судові рішення суду касаційної інстанції є остаточними і оскарженню не підлягають.
Отже, ухвали Верховного Суду як суду касаційної інстанції, постановлені за наслідками розгляду клопотань та заяв учасників справи, є остаточними і не оскаржуються. Заяви про відвід, подані повторно з тих самих підстав, судом не вирішуються і повертаються без розгляду.
Статтею 167 КАС України встановленні загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.
Відповідно до пунктів 4, 5 та 7 частини першої статті 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання повинні містити: зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Відповідно до частини другої статті 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Викладені у «запереченні» ОСОБА_1 підстави, якими мотивовані його вимоги, не ґрунтуються на вимогах КАС України і є очевидно безпідставними.
З урахуванням викладеного «заперечення» ОСОБА_1 з вимогою повторно розглянути заяву про відвід від 29 березня 2026 підлягає поверненню заявниці без розгляду.
УХВАЛИВ:
«Заперечення» ОСОБА_1 від 24 квітня 2025 року (вх №К/990/15162/26-Д3) у справі №215/4306/25 повернути заявниці без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:  Судді:	О.Р. Радишевська  І.В. Желєзний  Ж.М. Мельник-Томенко